Cricket er en gammel britisk sport.
Godt spilt, sir.
Cricket... SKUESPILLER
...har ikke en gang regler. Det har lover.
Og det oppfattes umiddelbart for noen som pompøst og selvhøytidelig.
Reglene ble hovedsakelig skrevet i 1800-tallets London,
på en bane som fortsatt regnes som crickets hjem, kalt Lord's.
For dette er Lord's:
dypt ankret i tradisjon, og i ritualet tradisjon medbringer.
Takk Gud for cricket.
JOURNALIST, ESPN
Det har en tepause i kampen.
Det er definitivt en utholdenhetstest.
Mange folk klarer ikke å fatte...
CRICKETSPILLER, VESTINDIA
...hvordan man holder ut i fem dager.
Men cricket har endret seg.
Det er en ny versjon av sporten,
som bringer mer penger, fans og en annerledes spillestil.
Men én ting har ikke endret seg.
Det er komplisert. Det er en av de mest kompliserte sportene på jorden.
Det er fullstendig bølgete.
Det følger ikke en gang noen tilsynelatende opplagt fornuft.
Det stoppet ikke de én milliard menneskene
som anslagsvis så én enkelt cricketkamp i 2015
mellom India og Pakistan.
Det er én av syv mennesker.
Så hvordan kunne denne forvirrende britiske idretten
bli en av verdens mest populære sporter?
Her kommer det engelske laget inn på banen.
En subtil kamp mellom et stykke piletre og en lærball.
Ja! Tok den.
Vestindias kaptein, Brian Lara.
For en stor seier!
Utrolige scener her på verdenscupen.
Dette er virkelig ikke en engelskmann-idrett lenger.
CRICKET
HVORDAN SPILLE CRICKET
To lag med 11 deltakere spiller mot hverandre på en bane formet som en oval.
Innelaget har to spillere på banen om gangen,
på hver side av midtfeltet.
De prøver å score poeng,
mens utelaget prøver å få dem ut. På hver side av midtfeltet er det et gjerde.
Gjerdet har tre gjerdestolper forbundet av to overliggere.
En slagmann står foran et gjerde
mens han prøver å slå ballen som er sendt av en kaster
fra andre siden av midtfeltet.
Hvis slagmannen slår ballen, scorer de et poeng
ved å bytte plass med den andre slagmannen.
Hvert bytte er ett poeng.
Mens de løper, prøver spillerne å få tak i ballen
og å slå et av gjerdene før slagmannen når det.
Hvis de ikke kommer frem før ballen dytter overliggerne av stolpene,
er de ute av spillet, og en ny slagmann kommer inn.
Hvis slagmannen slår ballen hardt nok, behøver de ikke å løpe.
Hvis de slår den til grensen, er det verdt fire poeng.
Over grensen er seks poeng.
Hvis en spiller får tak i ballen, må slagmannen ut.
Kasteren kan også få en slagmann ut, hvis kastet deres treffer gjerdet
og slår overliggerne av gjerdestolpene.
En slagmann kan velge å ikke slå, eller svinge og unngå ballen.
Da må han ikke ut, så lenge gjerdet er trygt.
Kasteren, på sin side, kan bare kaste seks kast om gangen.
Det kalles en "serie" og er veldig viktig.
Etter hver serie tar en lagspiller plassen deres.
Når ti av de 11 slagmennene er ute,
kalles det en "inneomgang", og det andre laget slår.
I tradisjonell cricket har hvert lag to inneomganger i kampen,
og laget med flest poeng til slutt vinner.
Hvis de ikke har fullført etter fem dager, erklærer dommeren kampen uavgjort.
Teknisk sett er det ti måter å gå ut på.
Men hvis du ber noen om å forklare dem,
kan cricket raskt bli veldig forvirrende.
Å stoppe ballen med kroppen, en av måtene noen kan gå ut på,
dommerens karakter,
plasseringen av spillerne:
veldig nær mid-on, veldig nær mid-off, ekstra forsvarer, tredje spiller.
Cricket er veldig kodet og besynderlig. Jeg antar at det er problemet.
Britene skrev ikke bare crickets regler...
BRITISKE IMPERIUM
...de spredte det jorden rundt,
ved å ta det med til koloniene sine på 17- og 1800-tallet.
Britiske soldater spilte det,
og de lokale lærte seg det, eller ikke.
I Canada gjorde de det ikke noe særlig. Litt kaldt.
Så de spilte ishockey i stedet.
Men i de varmere landene ble det populært.
Selv Amerika spilte det
før baseball ble den patriotiske fritidsaktiviteten.
Amerika bestemte seg for at cricket hadde et preg av kolonialisme,
og derfor ville de ikke spille det.
Men i andre kolonier var det å spille cricket en mulighet
til å vinne over koloniherrene i deres eget spill.
Og engelskmennene begynte å invitere lag
for å teste ferdighetene sine mot dem i England.
TESTKAMP
Konkurransene ble kalt testkamper,
som er det den lange versjonen av spillet fortsatt kalles.
De fleste landene, og topp-landene som driver med sporten,
har det lille elementet av å ville ta igjen på engelskmennene.
Og koloniene fikk en ny sjanse til å gjøre det fra og med 1975...
1975 VERDENSCUP
...da cricket fikk en verdenscup.
Uten verdenscupen ville cricket fortsatt vært gentlemen som sa:
"Å, ja, vi har mulighet på den tiden av året. Vi tar turen."
Mens verdenscupen gir alle sjansen til å vise seg frem.
For å kunne spille turnering,
må kampene være kortere og ende med en vinner og en taper.
1979 VERDENSCUP
Så de spilte en éndagsversjon av sporten,
som begrenset nummeret av seriene til hvert lag.
De to første verdenscupene ble begge vunnet av vestinderne.
Moren min hoppet rundt på kjøkkenet når vestinderne vant.
Brydde hun seg om spillet? Nei. Forsto hun noe særlig av spillet? Nei.
Men cricket betydde mye for oss som vestindere,
og ikke bare i Karibien.
I den tredje verdenscupen kom ikke England en gang til finalen.
VERDENSCUP-FINALE INDIA VS. VESTINDIA
De hadde tapt mot India, et lag som spilte mot Vestindia
etter å ha vunnet én kamp i de første to verdenscupene.
I finalen ga ingen India en sjanse.
FORFATTER, HISTORIEN OM INDISK CRICKET
De var som inntrengere. På kampdagen
tenkte man: "Hvem er disse folkene? Hvorfor er de på Lord's?
Hvorfor er ikke England på Lord's?"
Men på gresset til sine tidligere koloniherrer, og med oddsene 66 til en,
vant India.
I '83 satt, for første gang,
indere hjemme og så laget sitt vinne utenlands.
Et nytt India stiger frem.
Indias økonomiske velstand kom et tiår etterpå.
Men hvis du tenker etter, markerte det øyeblikket da India ble selvsikker.
Vi spilte som vinnere.
gjennom kampen, gjennom seriene.
Alle kjempet for livet, og de sa: "Vi skal klare det."
LAGKAPTEIN, INDIA
Generasjonen i 1983 begynte å føle
at de ikke måtte se til England for å få en attest
for å føle at de var gode nok til å konkurrere i verden.
For første gang begynte India å vise at et land med den størrelsen,
hvis det har velstand, hvis det har tv-rekkevidde,
kan det spille en enorm rolle i å forme cricket, som det har gjort.
Fire år senere var India vertskap for den første verdenscupen utenfor England.
Det er et indisk ord, "tamasha",
som betyr moro, spenning, glamour og usikkerhet, alt i ett.
Éndags-cricket ble umiddelbart tamasha.
Man er bare forbløffet over at noe
som startet på en grønn gressbane ved siden av en engelsk kirke,
med høflig applaus og: "Godt spilt, min gode mann,"
blir denne skrikende religiøse seremonien.
Pakistan vinner verdenscupen.
En storartet opptreden foran 87 000 mennesker.
Imran Khan venter inne.
1996 VERDENSCUP INDIA VS. AUSTRALIA
McGrath slår til, og det blir fire poeng.
Tilskuerne elsker hvert minutt.
1999 VERDENSCUP PAKISTAN VS. INDIA
Kan tas imot...
Den er tatt imot.
Sachin Tendulkar feirer.
Politisk makt ble deretter:
Verdenscupen var verdt så mye,
og India og Pakistan brakte inn så mye av pengene,
at idretten ble demokratisert,
det gikk fra at England og Australia styrte spillet
til noe mer globalt.
I England ble det færre cricketfans,
så noe ble gjort for å redde sporten hjemme,
men det påskyndet bare maktskiftet til Asia.
Tidlig på 2000-tallet betalte et britisk TV-selskap Stuart Robertson og hans markedsføringsteam
for å undersøke hva problemet var.
Det vi kom frem til, var at cricket var utilgjengelig. En sport for de fine.
Robertson hadde en ide: en enda kortere versjon av cricket
begrenset til kun 20 serier for hvert lag, som skulle vare i tre timer.
Vi spurte folk:
Hvis vi introduserte en cricketkamp som varte i mindre enn tre timer,
ville de da komme for å se kampen?
Og alle de som var registrert som å aldri ha gått på en cricketkamp, forandret mening til å si: "Ja, det ville vi ha gått på."
De kalte det nye formatet "Twenty20", forkortet "T20",
og foreslo det til lederne av engelsk cricket på Lord's.
Vi var plassert rundt et enormt bord i alfabetisk rekkefølge.
Det begynte med Derbyshire, så Durham, Essex,
hele veien rundt til Yorkshire.
Du vet, de 60 år gamle hvite mennene
som elsket sin tradisjonelle cricket, likte ikke endring noe særlig.
Avstemningen begynte, og jeg talte hendene så raskt jeg kunne,
og vi innså at det var 11-syv i favør.
Neste sommer debuterte T20 i England.
LONDON
Fyren i PA-systemet, i begynnelsen av kampen, sa:
"Velkommen til cricketens fremtid."
Det var fantastisk flott sagt.
Ikke alle var enig.
Jeg må fortsatt smake på idéen.
Jeg liker ikke ståheien som kommer med den.
Resten av verden fikk sin sjanse
til å dømme den nye formen i 2005.
AUCKLAND, NEW ZEALAND
Vi ønsker verden velkommen inn i Eden park, Auckland, New Zealand
for den første internasjonale Twenty20 noensinne i sportens historie.
New Zealand mot Australia.
Det føltes litt som at de ikke tok det veldig seriøst.
Og her kommer de.
Se på Hamish Marshall i bakgrunnen.
Herre min hatt. Hva har han tatt?
Eller veldig som at de ikke tok det særlig seriøst.
Alle ville bare drikke under kampen.
Det sier hvor seriøs kampen var.
Å, milde himmel!
De ser ut som et psykedelisk funk-band fra Chicago i 1975.
REKLAME, VERDENS-T20
Ryktet ble sittende, og da formen fikk sin egen verdenscup,
understreket reklamene at T20-cricket var for...
Partyfolk!
ICCs verdens-T20. Fra 11. til 24. september.
Det er helt vilt!
India bare: "Dette er teit. Vi har allerede endagscricket.
Vi er mer enn glade. Vi trenger ikke denne andre teite tingen."
T20-cricket var en engelsk oppfinnelse.
India ble nesten slept inn i verdenscupen i 2007 i Johannesburg.
De ble praktisk talt slept dit.
De sendte et ungt lag.
Det viste seg å være det beste de kunne ha gjort,
fordi mange av de eldre spillerne forsto ikke helt T20-cricket,
mens de unge spillerne forsto på en måte
at du måtte spille så hardt du kunne.
VERDENS-T20 SEMIFINALE INDIA VS. AUSTRALIA
Yuvraj går inn i folkemengden. Det er massivt.
Av alle lagene India spile mot, var det Pakistan.
De skulle tape mot Pakistan i finalen,
men Misbah-ul-Hag, idet han skulle slå vinnerpoenget,
slo ballen rett opp i luften.
I luften, Shirjan tar den. India vinner!
Mirakelet i Johannesburg.
Og, som et resultat av det, sier India: "Å, dette er T20."
Hvis éndags-cricket var tamasha, er dette super-tamasha.
IPL-REKLAME
I 2008 lanserte India en ny T20-turnering
kalt the Indian Premier League.
Indian Premiere League, si!
På de første to årene fordoblet IPLs verdi seg.
VURDERING AV IPL
Og i det påfølgende tiåret
har det utviklet en unik cricket-type
som kombinerer underholdning med rask action
og som tiltrekker spillere fra hele verden.
Lageierne inkluderer Bollywood-stjerner som Preity Zinta og Shahrukh Khan,
som tar en aktiv rolle i promoteringen av ligaen.
SKUESPILLER & IPL-LAGEIER
India, cricket og film er en religion, og blandingen av de to er litt av en mix.
Det er ganske spennende.
Med IPL oppdaget India endelig en tretimers Bollywood-film,
som er direktesending av cricket.
IPL-AUKSJON Spiller nummer åtte.
Hver sesong åpner med en auksjon hvor kjendiseiere byr på spillere.
Lagene lager også sine egne låter,
som denne, som promoterer Kolkata Knight Riders
hvor Bollywood-stjernen og lageieren Shah Rukh Khan er med.
Indian Premier League-versjonen,
med sin usedvanlige lagd-for-TV-spenning,
og disse fantastiske rutinene og dansene og flammene som stiger opp.
De hentet inn amerikanske...
Hva kalles de? Ikke can-can-jenter.
De amerikanske cheerleaderne.
Cricket har aldri vært et TV-produkt for beste sendetid
som kunne sendes hver kveld hele uken.
Det er i bunn og grunn det som har endret T20
fra å være en god idrett for tilskuerne å gå til,
til å være nummer én i cricket.
Det er ingen vei tilbake.
Hvis sponsorene sier at det er her de vil putte kapitalen sin,
og tilskuerne strømmer gjennom portene,
og TV-rettighetene er enorme i T20 sammenlignet med andre ting,
da må man bare gå for det.
Antallet internasjonale endagskamper har minket over det siste tiåret,
mens antallet internasjonale T20-er har vokst.
Mer enn et århundre etter at England introduserte test-cricket i koloniene,
har denne nye formen av spillet spredt seg ut fra India.
STORE T20-KONKURRANSER
India har laget en modell som andre land følger.
Da IPL var suksessfull, sa alle de andre stedene:
"Vi skal arrangere våre enge ligaer og prøve å lykkes."
Forskjellen er at pengestrømmen og TV
ikke er like sterkt hos noen av de stedene.
BBL-en i Australia er en veldig suksessfull liga.
Det har bare ikke en milliard mennesker som er villig til å se på.
Nå er det i IPL de tjener penger.
Alle cricketspillerne fra dette landet vil spille i IPL.
Da internasjonale cricketspillere ble spurt
om de ville vurdere å avslå en sjanse til å spille for landet sitt hvis de ble tilbudt mer penger for å spille profesjonelt T20,
svarte halvparten ja.
Folk utvikler et synspunkt
om at noen spillere ikke ønsker å spille for landet sitt.
De følger bare pengene,
men sport handler om penger, ikke sant?
Du må leve av noe. Du er en idrettsperson.
Dette er underholdning.
Du kan se på det hver kveld, det er en fortelling.
Det er det idrett er på sitt beste. Jeg har ingen problemer med det.
Hvis cricket ikke prøver å underholde folk,
vet jeg ikke hvorfor vi spiller det.
Sporten har utviklet seg. Og, igjen, underholdning er nøkkelen.
Så selv om jeg setter stor pris på test-cricket
og min karriere var i perioden da test-cricket var sterk,
har jeg fortsatt forståelse for hvor sporten må gå, hvor den har gått,
og det er ingen vei tilbake.
Og uansett hvor sporten går,
vil det ikke bestemmes av britiske gentlemen som sitter i styrerommet.
Crickets makt har endret seg fra England til India.
Det er helt åpenbart.
Selv om Lord's fortsatt ses på som crickets hjem,
er det det symbolske hjemmet.
Det er som å anse Roma som verdens mektigste hovedstad.
Det var lenge siden.
Du vet, det er historie.