Kriketti on vanha brittiläinen laji.
Hyvin pelattu, sir.
Kriketillä... NÄYTTELIJÄ
...ei ole edes sääntöjä, vaan lakeja.
Se tuntuu ihmisistä mahtailevalta ja itsekeskeiseltä.
Nuo lait luotiin enimmäkseen 1800-luvun Lontoossa -
kentällä, jota yhä pidetään kriketin kotina. Sen nimi on Lord's.
Tämä on Lord's.
Sen perinteet ja niiden tuomat rituaalit istuvat syvällä.
Herra siunatkoon krikettiä.
TOIMITTAJA
Pelissä on teetaukokin.
Se on todellinen kestävyyskoe.
Monet eivät voi ymmärtää, miten siellä voi seistä viisi päivää.
Mutta kriketti on muuttunut.
Lajista on kehitetty uusi muoto, jossa liikkuu enemmän rahaa ja faneja.
Sen pelityyli on erilainen.
Yksi asia ei ole muuttunut.
Se on yksi maailman sekavimmista lajeista.
Se on kiemurainen. Siinä ei ole selkeää logiikkaa.
Se ei häirinnyt miljardia katsojaa,
joiden arvioidaan seuranneen yhtä krikettiottelua vuonna 2015 -
Intian ja Pakistanin välillä. Se on yksi seitsemästä ihmisestä.
Miten tästä hämmentävästä brittiläisestä pelistä -
tuli yksi maailman suosituimmista lajeista?
Englannin joukkue tulee kentälle.
Se on hienovarainen taistelu pajumailan ja nahkapallon välillä.
Hyvä! Osui.
-Länsi-Intian kapteeni, Brian Lara. -Hieno voitto.
Uskomaton näky täällä MM-kisoissa.
Tämä ei ole enää englantilainen peli.
KRIKETTI
MITEN PELATA KRIKETTIÄ
Kaksi 11 hengen joukkuetta pelaa ovaalinmuotoisella kentällä.
Sisäjoukkueella on kaksi pelaajaa kerrallaan kentän molemmissa päissä.
Sisäjoukkue yrittää saada juoksuja, ulkojoukkue yrittää polttaa heidät.
Kentän molemmin puolin on hila.
Hila koostuu kolmesta kepistä, joiden päällä on kaksi palikkaa.
Hilan edessä seisoo lyöjä,
joka yrittää osua syöttäjän kentän toisesta päästä heittämään palloon.
Jos lyöjä osuu palloon, saa joukkue juoksuja -
vaihtamalla lyöjien paikkaa keskenään.
Joka vaihdosta saa juoksun.
Sillä aikaa ulkopelaajat hakevat pallon -
ja heittävät hilaa ennen kuin lyöjä ehtii sen luo.
Jos lyöjä ei ehdi paikalleen ennen palikoiden putoamista,
hän palaa, ja uusi lyöjä astuu peliin.
Jos palloa lyö tarpeeksi kovaa, ei lyöjien tarvitse juosta.
Jos pallon lyö rajalle, saa neljä juoksua.
Rajan yli lyönnistä saa kuusi juoksua.
Jos ulkopelaaja nappaa pallon, lyöjä palaa.
Syöttäjä voi myös polttaa lyöjän osumalla hilaan -
ja pudottamalla palikat kepeistä.
Lyöjä voi myös jättää lyömättä tai lyödä hudin,
eikä hän pala, kunhan hila on turvattu.
Syöttäjä voi kuitenkin syöttää vain kuusi kertaa kerrallaan.
Kuuden sarja on "over", ja se on hyvin tärkeä.
Jokaisen syöttösarjan jälkeen syöttäjä vaihtuu.
Kun 11 lyöjästä kymmenen on palanut,
vaihtuu toinen joukkue sisävuoroon lyömään.
Perinteisesti molemmilla joukkueilla on kaksi sisävuoroa.
Suurimman juoksumäärän saanut joukkue voittaa.
Jos peli ei ole viidessä päivässä ohi, julistetaan ottelu tasapeliksi.
Teknisesti palo voi tapahtua kymmenellä tavalla.
Mutta jos pyytää selittämään niitä, voi kriketti vaikuttaa hämmentävältä.
Keho-osuma, yksi palamisen tavoista,
ja erotuomarin rooli,
ulkojoukkueen paikkojen nimet:
silly mid-on, silly mid-off, extra cover, third man.
Se on koodattu ja kummallinen. Siinä ongelma taitaakin olla.
Britit paitsi keksivät säännöt -
BRITTI-IMPERIUMI 1901
myös levittivät peliä siirtomaihinsa 1700- ja 1800-luvuilla.
Sotilaat pelasivat sitä, ja paikalliset joko ihastuivat siihen tai eivät.
Kanadassa siitä ei innostuttu. Liian kylmä.
He pitivät enemmän jääkiekosta. Lämpimämmissä maissa se sai tulta alleen.
USA:ssakin pelattiin krikettiä, ennen kuin baseballista tuli kansallisurheilu.
Amerikka päätti, että kriketissä oli kolonialismin sivumaku.
Niinpä he eivät sitä pelanneet.
Muissa siirtomaissa kriketinpeluu oli mahdollisuus -
voittaa valloittajat omassa pelissään. Ja englantilaiset kutsuivat joukkueita -
testaamaan taitojaan Englantiin heitä vastaan.
TESTIOTTELU
Kisoja kutsuttiin testiotteluiksi,
joksi pelin pitkää muotoa edelleenkin kutsutaan.
Useimmilla peliä pelaavilla mailla ja pelin huippumailla -
on mukana näyttämisenhalun elementti englantilaisia vastaan.
Siirtomaat saivat siihen tilaisuuden, kun kriketin world cup käynnistyi 1975.
Ilman MM-kisoja otteluita järjestettäisiin yhä herrasmiessopimuksella.
MM-kisoissa taas kaikki saavat todistaa kykynsä.
Turnauspelien oli oltava lyhyempiä ja päätyttävä selvään voittoon.
1979 MM-KISAT
Niinpä pelattiin yksipäiväistä muotoa, joka rajoitti joukkueiden syöttösarjoja.
Länsi-Intia voitti ensimmäiset kaksi MM-kisaa.
Äiti hyppi keittiössä Länsi-Intian voittaessa.
Välittikö ja ymmärsikö hän pelistä paljoakaan? Ei.
Mutta kriketti merkisi paljon länsi-intialaisille,
eikä pelkästään Karibialla.
Kolmansissa MM-kisoissa Englanti ei päässyt edes finaaleihin.
Se hävisi Intialle, joka pelasi Länsi-Intiaa vastaan -
voitettuaan vain yhden pelin ensimmäisissä cupeissa.
Finaaleissa Intiaa ylenkatsottiin ja pidettiin tunkeilijana.
Ottelupäivänä ihmeteltiin, miksi Intia on Lord'sissa mutta Englanti ei.
Mutta entisen siirtomaaisäntänsa mailla ja 66/1:een todennäköisyydellä -
Intia voitti.
Vuonna 1983 intialaiset näkivät ensi kertaa joukkueensa voittavan ulkomailla.
Uusi Intia teki nousua.
Taloudellinen kukoistus alkoi vuosikymmen myöhemmin.
Mutta sillä hetkellä Intian itsevarmuus alkoi näkyä.
Pelasimme voittajien tavoin.
Läpi pelin ja sarjakilpailun.
Kaikki taistelivat tosissaan ja sanoivat:"Teemme sen."
KAPTEENI, INTIA
Vuoden 1983 sukupolvi alkoi tuntea,
etteivät he tarvinneet hyväksyntää Englannista -
tunteakseen olevansa tarpeeksi hyviä kisaamaan.
Ensi kertaa Intia alkoi näyttää, että sen kokoinen maa,
jos sillä on vaurautta ja televisionäkyvyyttä,
voi muuttaa krikettiä, kuten se on tehnytkin.
Neljä vuotta siitä Intia piti ensimmäiset Englannin ulkopuoliset MM-kisat.
Intiassa on sana tamasha,
joka tarkoittaa hauskuutta, innostusta, glamouria ja epävarmuutta yhtä aikaa.
Yhtenä päivänä kriketistä tuli tamasha.
On hämmästyttävää,
että jostakin, joka alkoi vihreällä nurmella englantilaisen kirkon vieressä,
missä taputettiin kohteliaasti ja kehuttiin pelaajia hillitysti,
muotoutui äänekäs, uskonnollinen seremonia.
Pakistan voittaa mestaruuden.
Mahtava suoritus 87 000 ihmisen edessä.
Imran Khan odottaa sisällä.
1996 MM-KISAT
McGrathilta leveä rajalle...
Yleisö rakastaa joka minuuttia.
1999 MM-KISAT
Voi tulla koppi.
Koppi tuli.
Sachin Tendulkar juhlii.
MM-kisojen rahallinen arvo vaikutti voimasuhteisiin.
Intia ja Pakistan toivat niin paljon rahaa,
että peli demokratisoitui.
Aiemmin Englannin ja Australian vetämä peli muuttui globaalimmaksi.
ENGLANTI, 1999
Englannissa kotimainen kriketti menetti faneja,
joten jotain tehtiin lajin pelastamiseksi kotimaassaan.
Mutta se vain kiihdytti painopisteen siirtymistä Aasiaan.
2000-luvun alussa brittiläinen tv-yhtiö -
palkkasi Stuart Robertsonin markkinointitiimin tutkimaan ongelmaa.
Krikettiä pidettiin elitistisenä yläluokan urheilulajina.
Robertson sai idean vielä lyhyemmästä kriketin muodosta,
jossa joukkueilla olisi 20 syöttösarjaa ja ottelu kestäisi vain kolme tuntia.
Kysyimme ihmisiltä, että jos otteluista tulisi alle kolmituntisia -
tulisivatko he katsomaan krikettiä.
Niistä, jotka eivät aiemmin olleet käyneet krikettiottelussa,
suuri osa muutti mielensä sanoen: "Kyllä, tulisimme sinne."
Uuden formaatin nimi oli "twenty20" tai T20 lyhennettynä,
ja se esiteltiin Lord'sin englantilaisen kriketin johdolle.
Istuimme pöydän ympärillä aakkosjärjestyksessä.
Ensin oli Darbyshire, sitten Durham, Essex, ja kierros päättyi Yorkshireen.
He olivat 60-vuotiaita valkoisia miehiä, jotka pitivät kiinni kriketin perinteistä.
Äänestyksen alettua laskin käsiä mahdollisimman nopeasti.
Äänet menivät 11-7 muutoksen puolesta.
T20-pelit käynnistyivät Englannissa seuraavana kesänä.
Pelin aluksi kuuluttaja sanoi: "Tervetuloa kriketin tulevaisuuteen."
Se oli hyvä heitto.
Kaikki eivät peesanneet.
En ole vielä vakuuttunut.
En pidä siihen liittyvästä hulinasta.
Muu maailma sai tilaisuuden arvioida uudistusta vuonna 2005.
UUSI-SEELANTI
Tervetuloa Eden Parkiin, Aucklandiin.
Uusi Seelanti ja Australia pelaavat ensimmäisen kansainvälisen T20-ottelun.
Tuntui, etteivät he ottaneet sitä tosissaan.
Sieltä he tulevat.
Katsokaa Hamish Marshallia taustalla.
Hyvä tavaton. Mitä hän on ottanut?
Eivät ollenkaan vakavissaan.
Vain juopottelu puuttui. Se kertoo pelin vakavuudesta.
Hyvät hyssykät!
He näyttävät psykedeeliseltä funk-bändiltä vuodelta 1975.
Maine iskostui, ja kun formaatti sai omat MM-kisat,
markkinoinnissa tehtiin selväksi, että T20-kriketti oli suunnattu...
Juhlijoille!
ICC World T20 11-24.9!
Intialaisten mielestä se oli tyhmä veto. Heille riitti perinteinen kriketti.
T20 oli englantilainen keksintö.
Intia melkein pakotettiin vuoden 2007 Johannesburgin MM-kisoihin.
Pelaajat raahattiin sinne.
Sinne lähetettiin nuori joukkue.
Se oli hyvä, koska vanhat pelaajat eivät ymmärtäneet T20-krikettiä.
Nuoret tajusivat pelata täysillä.
2007 T20-SEMIFINAALI
Yuvraj lyö katsomoon. Mahtavaa.
Intia pelasi Pakistania vastaan ja oli häviöllä finaalissa.
Pakistanin voiton häämöttäessä Misba-ul-Haq löi pallon ilmaan.
Ilmassa. Shrijan nappaa sen. Intia voittaa!
Johannesburgin ihme.
Sen seurauksena Intia sanoi: "Ai, tätä T20 on."
Jos yhden päivän kriketti oli tamasha, tämä oli supertamasha.
VALIOLIIGAMAINOS 2008
Vuonna 2008 Intia käynnisti T20-turnauksen nimeltä Intian Valioliiga.
Intian Valioliiga!
Kahtena ensimmäisenä vuonna Valioliigan arvo tuplaantui.
Vuosikymmenessä kriketistä kehittyi viihteellinen ja nopeatempoinen versio -
joka houkuttaa pelaajia maailmalta.
Joukkueita omistavat myös Bollywood-tähdet Preity Zinta ja Shahrukh Khan,
jotka mainostavat liigaa aktiivisesti.
Intiassa kriketti ja elokuva ovat uskontoja.
Kun ne yhdistetään, syntyy jännittävä sekoitus.
Valioliigan ansiosta intialaiset tajusivat,
että kolmen tunnin krikettiottelu on kuin Bollywood-elokuvaa.
Se on pelaaja kahdeksan.
Kausi alkaa huutokaupalla, jossa julkkikset huutavat pelaajia.
Joukkue saa tunnuskappaleen.
Kolkata Knight Ridersin kappaleessa esiintyy joukkueen omistaja Shahrukh Khan.
Intian Valioliigassa nähdään mahtavia, televisioon tuotettuja spektaakkeleja,
hienoja esityksiä, tansseja ja liekkejä.
He toivat mukaan amerikkalaiset... Miksi niitä kutsutaan? Ei can-can-tytöt...
Amerikkalaisen huutosakin.
Kriketti ei aiemmin taipunut päivittäiseen tv-formaattiin.
Juuri siksi katsojaystävällisestä T20:sta -
on tullut kriketin ykkösjuttu.
Takaisin ei ole paluuta. Jos sponsorit kertovat haluavansa sijoittaa siihen,
katsojia lappaa porteista,
ja TV-oikeudet ovat T20:ssa valtavia muihin verrattuna, on sen mukaan mentävä.
Kansainvälisten yhden päivän otteluiden määrä on laskenut vuosikymmenessä,
kun taas kansainvälisten T20-otteluiden määrä on lisääntynyt.
Vuosisata sen jälkeen, kun Englanti toi testikriketin siirtomaihin,
tämä pelin uusi muoto on levinnyt Intiasta muualle.
Intia antoi muille maille mallin, jota seurata.
Valioliigan menestyksen myötä muut yrittivät jäljitellä formaattia.
Erona on, että muualla peleissä ei liiku samanlaisia rahoja.
Australian liiga on suosittu, mutta sillä ei ole miljardia katsojaa.
Nykyään rahat tienataan Intian Valioliigassa.
Englantilaispelaajat haluavat Valioliigaan.
Kun pelaajilta kysyttiin,
kieltäytyisivätkö he paikasta maajoukkueessa,
jos heille tarjottaisiin enemmän T20-ammattilaisuudesta,
puolet vastasi myöntävästi.
Ihmiset ajattelevat, että jotkut eivät tykkää pelata maajoukkueessa.
He vain jahtaavat rahaa. Mutta urheilussa on kyse rahasta.
Urheiljan on tienattava elanto.
Tämä on viihdettä. Sitä voi katsoa joka ilta, ja siinä on tarina.
Sitä urheilu parhaimmillaan on.
Jos kriketti ei pyri viihdyttämään, en oikein tiedä, miksi pelaamme sitä.
Peli on kehittynyt. Edelleenkin viihde on avainasemassa.
Vaikka arvostankin testikrikettiä paljon -
ja urani kattoi ajanjakson, jolloin testikriketti oli voimissaan,
ymmärrän myös, miksi pelin on kehityttävä. Paluuta ei ole.
Miten peli kehittyykin,
siitä eivät päätä kokoushuoneessa istuvat brittiläiset herrasmiehet.
Kriketin painopiste on kiistatta siirtynyt Englannista Intiaan.
Lord'sin kentällä on enää symbolinen arvo kriketin kotina.
Kuin pitäisi Roomaa maailman mahtavana pääkaupunkina.
Siitä on kauan.
Se on historiaa.