‫כל יום מסביב לעולם‬ ‫מיליונים נאבקים עם אותה שאלה,‬
‫לשים סימן קריאה או לא לשים סימן קריאה?‬
‫סימני קריאה הם ידידותיים.‬
‫אבל הם יכולים גם להיות ידידותיים מדי.‬
‫הם מראים שאתם נרגשים,‬
‫אבל הם גם יכולים לגרום לזה‬ ‫להיראות כאילו אתם צועקים.‬
‫בעבודה דוא"ל, הם יכולים להקל על הטון.‬
‫אבל אתם יכולים גם להיראות פחות רציניים.‬
‫ואם אינכם משתמשים בסימני קריאה,‬
‫לפעמים אתם מסתכנים ברשעות לכאורה.‬
‫כתבת, "מירה ילדה את התינוק."‬ ‫אבל לא השתמשת בסימן קריאה.‬
‫איליין, זרקו אותה פעם בגלל זה.‬
‫הייתי מציבה סימני קריאה‬ ‫בסוף כל המשפטים האלה!‬
‫כאן וגם כאן!‬
‫את יכולה להציב אחד כאן: אני עוזב!‬
‫הדרך שבה הם נתפסים בסביבה מקצועית‬
‫יכול להשתנות במידה רבה בהתאם למין.‬
‫כאשר נשלח על ידי עמיתה לעבודה,‬ ‫כמעט מחצית מהנשאלים הגברים מצאו‬
‫ששימוש בסימני קריאה בדוא"ל‬ ‫נתפס כמקצועי מאוד.‬
‫אבל כאשר אותו דוא"ל נשלח ע"י גבר,‬
‫מספר זה ירד באופן משמעותי.‬
‫בני אדם הם מתקשרים וחדשנים.‬
‫שלחנו אדם לירח.‬ ‫אבל יש לנו רק שלוש דרכים לסיים משפט.‬
‫- זהו צעד קטן לאדם, צעד גדול לאנושות" -‬
‫סימני קריאה נמצאים‬ ‫בכל מקום בתרבות הפופולרית,‬
‫למרות שזה לא לגמרי ברור מה משמעותם.‬
‫מדוע סימן הקריאה מבלבל כל כך?‬
‫והאם יש משהו יותר טוב?‬
‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫זה ציפור!‬ ‫-זה מטוס!!‬
‫אל תעשי זאת בשבילי. עשי זאת בשביל העיתון.‬ ‫-תסתלק, סוונגאלי!‬
‫איפה האנשים?‬
‫אני הגדול מכולם!‬
‫זהו ג'פרדי!‬
‫לשמור על אמריקה גדולה, סימן קריאה!‬
‫והם שולחים טקסט אחר לשני.‬
‫הם לא צריכים לדעת איות.‬ ‫הם לא צריכים לדעת דקדוק.‬
‫רק אתם יכולים למנוע שריפות!‬
‫זה סימן קריאה!‬
‫זה קו עם נקודה מתחתיו.‬
‫מי טוב יותר כדי לעזור לנו להבין‬ ‫כיצד להשתמש בסימן קריאה‬
‫מאשר הכוהנים הגדולים של פיסוק, עורכי טקסט.‬
‫ואיזו דרך טובה יותר להגיע לאמת לאמיתה‬
‫מאשר בשעת הקוקטייל בכנס עורכי טקסט.‬
‫היי! הקבוצה שלך ניצחה במשחק. זה פנטסטי!‬
‫בתדהמה!‬
‫הולי שיט!‬
‫או שאני בהריון! או שהתגרשתי!‬
‫אני לא כל הדברים האלה. וואו.‬
‫אתם מקבלים סימן קריאה אחד בקריירה שלכם.‬ ‫תשתמשו בו בתבונה.‬
‫בבית הספר לעריכה,‬ ‫אמרו לי להשתמש בהם כמה שפחות.‬
‫ואני לא הקשבתי...‬
‫כי אני חושבת שהם אחלה.‬
‫אם אתם משתמשים בסימני קריאה מרובים,‬ ‫אתם נשמעים כמו בני 14 נרגשים יתר על המידה.‬
‫בהתכתבות מקצועית,‬ ‫לא הייתי משתמש בו יותר מפעמיים.‬
‫אני משתמשת בסימן הקריאה, באופן אישי...‬ ‫כל הזמן.‬
‫כאילו, זה באמת מחריד‬ ‫ואני באמת צריכה לקבל עזרה בעניין.‬
‫אבל שאלת השימוש בסימן קריאה‬ ‫הייתה פעם פשוטה.‬
‫שמים סימני קריאה, אחרי קריאות.‬
‫- אבוי! או זמן! או נימוסים! -‬
‫מילים כמו: "הנה", "הקשיבו", "ראו"‬
‫שאמורות לתפוס את תשומת הלב של הקורא.‬
‫המשורר האיטלקי, אקופו אלפוליו‬ ‫דה רביסאיה טען שהמציא אותו.‬
‫- אקופו אלפוליו דה רביסאיה,‬ ‫משורר הומאניסטי, 1400 -‬
‫בתקופת הרנסאנס הייתה תחושה‬ ‫שהתרבות העכשווית...‬
‫- אריק ויסקוט, פרופסור,‬ ‫ספרות אנגלית של ימי הביניים -‬
‫...שבורה או רקובה‬
‫ואת הצורך לחזור ולמצוא בסיס טוב יותר‬
‫עבור האמנויות והתרבות והחברה.‬
‫והם פנו אל העת העתיקה, אל אתונה העתיקה‬ ‫ורומא וכן מנהיגים כמו קיקרו.‬
‫- מרקוס טוליוס קיקרו, פוליטיקאי רומאי,‬ ‫עורך דין, סופר, 43-106 לפנה"ס -‬
‫דה רביסאיה החליט לסמן בסימן קריאה‬
‫כדי להצביע על אופן מלא החיים‬ ‫שיש להגותם בקריאה בקול רם.‬
‫הוא קרא ליצירתו, הפונקטוס אדמירטיבוס‬
‫או הפונקטוס אקסלמטיבוס.‬
‫"התחלתי להדגיש קצות פסקאות אלו‬
‫עם פונקטוס פשוט ופסיק שמונח לאורך מעליו."‬
‫הפונקטוס החדש תפס תאוצה,‬ ‫ושימש בדרך זו במשך מאות שנים.‬
‫עד שנת 1700, הסטנדרט בספרדית‬ ‫היה להפוך אותו וגם להציב אותו מלפנים.‬
‫מיסיונרים וכוחות קולוניאליים אירופיים‬
‫הפיצו את השימוש בו ברחבי העולם‬ ‫ובעשרות שפות.‬
‫אבל להחיל את סימן הקריאה‬
‫למסורות כתובות שבמקור‬ ‫לא היה מצויי בהן עלול להיות מסובך.‬
‫כאשר אחת מיצירות המופת הגדולות‬ ‫של אנגלית עתיקה, "ביוולף",‬
‫התגלתה מחדש בתחילת 1800,‬
‫עורכים רבים התלבטו אם להחיל או לא,‬ ‫סימן הקריאה למילה הראשונה בשיר.‬
‫מה?‬
‫"הוואט!" כלומר הקשיבו,‬
‫או, במוסיקה ראפ,‬ ‫זה קצת כמו "יו!" או "הייו!"‬
‫וביוולף הוא סיפור שונה לגמרי‬ ‫בהתאם לאופן שבו הוא מנוקד.‬
‫- "להקשיב! שמענו על התהילה של חנית-דנים,‬
‫מלכי שבטים, בימים של ימינו,‬ ‫איך האצילים ביצעו מעשים אמיצים!" -‬
‫אם יש שם סימן קריאה,‬
‫אז המספר די נלהב לגבי העבר הזה.‬
‫אין שום סימן פיסוק אחר‬ ‫עם אותה עוצמה, כמו סימן הקריאה.‬
‫לסמן תחושה.‬
‫- דקדוק אנגלית: העקרונות והחוקים -‬
‫כאשר מגיעים למאה ה-18, אנשים התחילו‬ ‫להשתמש בו, לא רק לדקדוק, אלא גם לטון.‬
‫"ידידי! ההתנהגות הזאת מדהימה אותי!"‬
‫סופרים אמריקאים גדולים, כמו הרמן מלוויל,‬ ‫אימצו את סימן הקריאה כדי להעביר תשוקה.‬
‫- שימוש בסימן קריאה בספרות האמריקנית -‬
‫בספרו הקלאסי, מובי דיק, היו 1,683.‬
‫"אני רואה את הדמות עכשיו - מסודרת להחריד,‬ ‫מכובדת, ללא נשוא!"‬
‫אבל אז, אחרי 1920,‬ ‫סימני הקריאה הפכו ללא מגניבים.‬
‫סופרים מתחילים לשייך את סימן הקריאה...‬
‫- גאוף נונברג, בלשן -‬
‫...מצד אחד, עם הכותרות הסנסציוניות‬ ‫של העיתונות הצהובה,‬
‫ומצד שני, עם הרומנים הסנטימנטליים‬ ‫שנכתבו על ידי נשים.‬
‫- סודה של אימא, 1,834 סימני קריאה -‬
‫כמו של גברת סאות'וורת'.‬
‫- היד הנעלמת, 1,580 סימני קריאה -‬
‫בכל מקרה, סימן הקריאה הוא לא גברי, זה בוז.‬
‫ואחד הסופרים המשפיעים ביותר באותה תקופה‬
‫היה גם אחד הגבריים ביותר, ארנסט המינגווי.‬
‫בספר "הזקן והים" היה רק סימן קריאה אחד.‬
‫- "עכשיו!" -‬
‫המינגוויי המודרני, סקוט פיצג'רלד‬ ‫נראה כי נכנע ללחץ.‬
‫- סיפורי עידן הג'ז: 544 סימני קריאה,‬ ‫ענוג הוא הלילה: 248 סימני קריאה -‬
‫בספר הזיכרונות לגבי הרומן שלהם,‬
‫טענה שילה גרהם, שפיצג'רלד פעם אמר לה,‬
‫"תוציאי את כל הסימני הקריאה האלה.‬
‫סימן קריאה הוא כמו לצחוק מהבדיחה של עצמך."‬
‫זו עמדה שנמשכת בקרב סופרים אפילו היום.‬
‫אני חושב שסימן קריאה הוא חסר תועלת.‬ ‫זה מוסיף סוג של המתנה מיותרת בסוף משפט.‬
‫- ג'ייסון פרהאם, כתב בכיר, ווירד -‬
‫כך שהתרחקתי מהם בכתיבה האישית שלי‬ ‫ובכתיבה המקצועית שלי.‬
‫סופרים אולי נידו את סימן הקריאה,‬
‫אבל לא כולם עשו זאת.‬
‫הפרסום לקח את הסימן‬ ‫ורץ עם זה,‬
‫על מנת לקבל את תשומת הלב שלך‬ ‫למכור את הדברים שלך.‬
‫משנות ה-30 ועד שנות ה-40 וה-50,‬
‫- סימני קריאה במודעות מודפסות בארה"ב -‬
‫מספר המודעות המודפסות‬ ‫עם סימני קריאה בהם הוכפל.‬
‫ובעוד לפרסום היה רומן עם סימן הקריאה,‬
‫אחד מסמני הפיסוק החדשניים‬ ‫והמוצלחים ביותר נולד:‬
‫סימן התמיהה‬
‫מעולם לא היה סמל‬ ‫ששימשו את שניהם כסמל אחד.‬
‫- פני ספקטר, אשתו של הוגה סימן התמיהה -‬
‫אלו תמיד היו שניים או שלושה סימני פיסוק,‬ ‫שזה די לא-אלגנטי.‬
‫פני ובעלה המנוח, מרטין ספקטר,‬
‫ניהלו סוכנות מודעות מוצלחת‬ ‫במהלך עידן ה-"מד מן" של הפרסום.‬
‫נפגשנו בספטמבר, התחתנו בדצמבר.‬
‫נהגתי לרקוד ולשתות,‬
‫והוא לא שתה ולא רקד.‬
‫אז הייתי צריכה למצוא אינטרסים אחרים.‬
‫אחד מאותם אינטרסים‬
‫היה לעבוד על מגזין טיפוגרפי קטן‬ ‫בשם "שיח טיפוגרפי".‬
‫היינו בארוחת ערב לילה אחד,‬ ‫והיו חסרים לו ארבעה עמודים.‬
‫ופתאום, הוא חשב על ה-"סימן התמיהה".‬
‫אז הוא התקשר לסטודיו הגרפי בו השתמשנו,‬
‫והוא אמר, "יש מישהו בסביבה שיכול לצייר?"‬
‫ואנחנו הלכנו לשם.‬
‫היינו שם עד בערך בשלוש לפנות בוקר.‬
‫והוא הגה מספר גרסאות של "סימן התמיהה".‬
‫השם משלב "אינטרו" עבור חקירה‬
‫ו"באנג" עבור סימן קריאה,‬
‫מונח סלנג שעלה מספרי קומיקס.‬
‫"סימן התמיהה" של מרטין ספקטר‬ ‫התחיל באופן מבטיח.‬
‫הוא נכלל בגופן הפופולרי אמריקנה‬
‫וכן כאופציה במכונות כתיבה מרובות.‬
‫זה היה אפילו הכותרת‬ ‫של מותחן אירוטי משנת 1969.‬
‫את רוצה לעשות איתו אהבה?‬ ‫מה זו החקירה הבלתי פוסקת זו?‬
‫עיצובו מחדש של סימן הקריאה נראה כפתרון.‬
‫- "בואו נתלוש את התנועה" -‬
‫הסופר הצרפתי הרווה באזין‬ ‫הציג את ‬‫"‬‫נקודת תשואות",‬
‫הפגנה של רצון טוב או קבלת פנים,‬
‫את "נקודת ההרשעה",‬
‫אם אתם צריכים לומר משהו‬ ‫בודאות בלתי מעורערת,‬
‫ואת "נקודת הסמכות",‬ ‫לתת למשפט שלך טון של מומחיות.‬
‫אבל אף אחד מהם, וגם לא "סימן התמיהה",‬ ‫תפסו, כי הם הגיעו מאוחר מדי.‬
‫מגמת עיצוב שונה כבר תפסה אחיזה.‬
‫המודעות המפורסמות של דויל דאן‬ ‫עבור פולקסוואגן‬
‫שהפכו את החיפושית לפופולרית‬ ‫בתחילת שנות ה-60‬
‫הלכו בכיוון הפוך לחלוטין.‬
‫פולקסווגן הובילו את הפשטות‬ ‫של הלווטיקה ופיסקאות.‬
‫בניגור גמור למתחרים כמו שברולט.‬
‫במודעות דפוס, השימוש שלהם צנח,‬
‫- סימני קריאה במודעות הדפסה בארה"ב -‬
‫אך בתוכניות טלוויזיה המבוססות‬ ‫על ספרי קומיקס, הם הפכו איקוניים.‬
‫אם מסתכלים על התכנית המקורית‬ ‫של באטמן בטלוויזיה,‬
‫שם הם אומרים, "וואם!" ובלונים קטנים עולים.‬
‫אז אנחנו יכולים להעריך‬ ‫את הדברים האלה תמיד עם ההבנה‬
‫שאנחנו לא באמת לוקחים אותם‬ ‫ברצינות רבה מדי.‬
‫וזה מה שאפשר לאנשים להשתמש בהם,‬
‫אבל תמיד עם תחושה של,‬ ‫"אני לא באמת מתכוון לזה."‬
‫סימני קריאה הופיעו‬ ‫באמנות הפופ של רוי ליכטנשטיין,‬
‫כותרות מוסיקליות פופולאריות,‬ ‫ולראשונה, סיסמאות הקמפיין,‬
‫עד שלבסוף הבועה התנפצה בסאטירה.‬
‫- מטוס! -‬
‫התרבות הפופולרית באותה תקופה הופכת‬ ‫כמעט לאובססיה של התרבות האמריקנית,‬
‫אבל תמיד עם סוג כזה או אחר של ניתוק.‬
‫זה אירוני. זה קמפי.‬
‫ושינוי תרבותי זה עלה בקנה אחד עם אחר:‬
‫קידום נשים במקום העבודה.‬
‫בעמדת סמכות, לאישה יש שתי דרישות למלא.‬
‫- דבורה טנן, בלשנית -‬
‫אם היא ממלאת את הציפיות להיות אישה טובה,‬ ‫היא תהיה אהובה, אבל יזלזלו בה.‬
‫- היא נהדרת! ראויה לקידום, אבל לא מנהיגה -‬
‫אם היא ממלאת את הדרישות של‬ ‫מנהל או מנהיג, יכבדו אותה...‬
‫- מנהיגות מעולה, מתאימה לניהול,‬ ‫אני לא יכול לסבול אותה! -‬
‫...אבל בטח יקראו לה במילה שמתחילה ב-כ'.‬
‫נקודות היו ישירות ויכלו להיראות קשוחות.‬
‫סימני קריאה הפכו לקוד לנחמד.‬
‫אני שואלת אתכם, למשל,‬ ‫"האם אתם רוצים לצאת הלילה?"‬
‫ואתם אומרים, "כן."‬
‫אני לא חושבת שאתם באמת רוצים.‬
‫כן!!!‬
‫אתם צריכים להיות נלהבים‬ ‫כדי באמת להתכוון לזה.‬
‫בכתב, אם אין לכם סימן קריאה,‬ ‫זה כאילו שאתם לא מתכוונים לזה.‬
‫וגם עבור נשים רבות,‬ ‫למעשה, צריך מספר סימני קריאה.‬
‫- מגדר ושימוש בסימני קריאה -‬
‫במחקר שנערך בשנת 2006,‬ ‫המחקר היחיד שנעשה על זה,‬
‫כמעט שלושה רבעים מכל סימני הקריאה‬ ‫בתכתובת מקוונת היו בשימוש על ידי נשים.‬
‫אבל זה לא אומר שסימן הקריאה‬
‫הפסיק להצביע על תשוקה או אירוניה...‬
‫- שביתה! -‬
‫...או עוצמת קול, פקודות,‬ ‫פעולה, אזהרה, הפתעה,‬
‫וכמובן, קריאות,‬ ‫כמו הציוצים של דונלד טראמפ.‬
‫במשך היום, אם אני במשרד,‬
‫יש לי כמה אנשים שאני פשוט אקרא להם בציוץ.‬
‫אתה תקרא, "סימן קריאה!"‬ ‫-כן.‬
‫סימן הקריאה לא התפתח כל כך עם הזמן‬ ‫כמו עד כמה שהוא צבר משמעות.‬
‫- נחמדות, פקודות, תשוקה,‬ ‫עוצמת קול, קריאות, הפתעה, פעולה -‬
‫יש כל כך הרבה משמעויות שנתנו לזה, נכון?‬
‫ולכן זה יכול להיות כל דבר, ובמובן זה,‬ ‫זה הופך להיות שום דבר.‬
‫כתיבה זה לזה כל הזמן בדוא"ל,‬ ‫טקסט, מדיה חברתית,‬
‫שינתה את האופן שבו אנחנו מתקשרים.‬
‫ובמובנים רבים, סימן הקריאה‬ ‫נמצא בתקופת שיא באינטרנט.‬
‫"דיווח: קניה ווסט נאלץ לעבור לגור‬ ‫עם קריס ג'נר... ע"י קים קרדשיאן!!"‬
‫זה כל כך מגוחך.‬
‫אתם תראו משהו כמו כותרת‬ ‫של "בוסיפ" או "טייקאוט מדיה"‬
‫שהיא מוגזמת לחלוטין.‬
‫אשר גם מאמצת סוג של שפה ודיבור אינטרנטי.‬
‫באופן ייחודי ומעניין.‬
‫אבל באינטרנט, זה פשוט כיף.‬ ‫בואו נכייף עם זה קצת.‬
‫בטוויטר, אני אשים חמש סימני קריאה בציוץ‬ ‫רק בגלל שזה כאילו די טיפשי.‬
‫אבל זו גם הנקודה.‬ ‫כאילו מנסים לנגן את הרגש.‬
‫אבל באינטרנט ובטלפון שלנו,‬ ‫עכשיו יש לנו הרבה דרכים להעביר את הטון.‬
‫סמלי הבעה, אמוג'ים, ממים, קובצי גיף.‬
‫כל הדרכים האלה לומר,‬
‫"אל תיקח את מה שאמרתי פשוטו כמשמעו‬ ‫ואני לא חושב שזה בכל אופן שלילי."‬
‫הרבה מזה רק מראה רצון טוב,‬
‫אבל עכשיו כשיש כל כך הרבה שיח באינטרנט,‬
‫שבמיוחד אנשים מבוגרים... דואגים.‬ ‫וזה תמיד היה המקרה,‬
‫הם מרגישים שזוהי שפת "לוחית רישוי".‬
‫אל.או.אל, למשל, או אל.אמ.איי.או,‬ ‫צוחק את התחת שלי.‬
‫אי.די.קיי עבור אני לא יודע.‬
‫ורבים מאיתנו בלשנים מצביעים על כך‬ ‫שתמיד היה לנו את זה.‬
‫לדוגמה, אף.וואי.איי, איי.אס.איי.פי.‬
‫אבל אני חושבת שזה אותו תהליך‬ ‫של שינוי שפה והתאמה לצרכים הנוכחיים.‬
‫שפה וכתיבה אמורות להיות גמישות,‬
‫אמורות להיות רופפות.‬ ‫אתם אמורים להיות מסוגלים למתוח אותן.‬
‫אבל, בהרבה דרכים,‬ ‫האינטרנט עדיין חדש מאוד וצעיר‬
‫ומין סוג של "המערב הפרוע".‬ ‫אני חושב שכל דבר די הולך.‬