Miljoonat ihmiset ympäri maailman pohtivat päivittäin samaa kysymystä:
käyttääkö huutomerkkiä... vai ei?
Huutomerkit ovat ystävällisiä.
Joskus liiankin ystävällisiä.
Ne ilmaisevat innostusta -
mutta voivat antaa vaikutelman huutamisesta.
Työviestinnässä ne keventävät sävyä,
mutta kirjoittajaa ei ehkä oteta vakavasti.
Ja jos huutomerkkejä ei käytä,
voi joskus vaikuttaa ilkeältä.
Kirjoitit "Myra sai vauvan" mutta et pannut huutomerkkiä.
Elaine jätettiin kerran sen takia.
Minä panisin huutomerkin näihin kaikkiin lauseisiin!
Tähän ja tuohonkin!
Voit panna yhden tämän perään: minä häivyn!
Niiden vastaanotto voi vaihdella suuresti sukupuolen mukaan.
NAISEN LÄHETTÄMÄNÄ
Naiskollegan lähettämänä lähes puolet miesvastaanottajista -
piti huutomerkkien käyttöä ammattimaisena.
Mutta kun viestin lähetti mies...
...lukema putosi huomattavasti.
Ihmiset ovat viestijöitä ja keksijöitä.
Lähetimme ihmisen kuuhun.
Voimme kuitenkin päättää lauseen vain kolmella tavoin.
Huutomerkit ovat suosittuja populaarikulttuurissa,
vaikkei ole aivan selvää, mitä niillä tarkoitetaan.
Mikä tekee huutomerkistä niin hämmentävän?
Olisiko jokin muu parempi?
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Se on lintu! Se on lentokone!!
-Tee se lehden vuoksi. -Häivy!
Missä ihmiset ovat?
Olen mahtavin!
Tämä on Jeopardy!
Pidetään Amerikka mahtavana, huutomerkki!
He tekstailevat.
Ei silloin tarvita kielioppia.
Vain sinä voit estää metsäpalot!
Se on huutomerkki!
Siinä on viiva pisteen päällä.
Ketkä voisivat kertoa huutomerkin käytöstä paremmin -
kuin välimerkistön ylipapit: kustannustoimittajat?
Ja kaunistelematon totuus saadaan tietenkin -
kustannustoimituskonferenssin cocktailtunnilla.
Hei! Joukkueenne voitti. Mahtavaa!
Jumankauta!
Voihan paska!
Tai olen raskaana! Tai erosin juuri!
En ole noista mitään.
Saat käyttää huutomerkkiä kerran urallasi. Käytä harkiten.
Opintojen aikana niitä käskettiin käyttämään harvoin.
En kuunnellut. Huutomerkit ovat siistejä.
Jos käyttää liikaa huutomerkkejä, kuulostaa yli-innokkaalta teiniltä.
Työviesteissä käyttäisin sitä korkeintaan kahdesti.
Käytän huutomerkkiä yksityisviestinnässä... koko ajan.
Se on todella räikeää, ja tarvitsen apua ongelmaani.
Kysymykseen huutomerkin käytöstä oli ennen helppo vastata.
Huutomerkki pannaan...
...huudahduksen perään.
Sellaisten sanojen kuin "kas", "kuulkaa", "katsokaa" jälkeen -
lukijan huomion herättämiseksi.
Italialaisrunoilija Iacopo da Urbisaglia väitti keksineensä sen.
HUMANISTI, RUNOILIJA
Renessanssissa ajateltiin, että nykykulttuuri...
KESKIAJAN KIRJALLISUUDEN PROF.
...oli rikki tai rappiolla.
Menneisyydestä löytyisi parempi pohja taiteelle, kulttuurille ja yhteiskunnalle.
Katse kääntyi antiikin Ateenaan ja Roomaan,
Ciceron kaltaisiin puhujiin.
POLIITIKKO, ASIANAJAJA
Da Urgisaglia keksi merkin -
ilmentämään huudahdusten eloisampaa lukutapaa.
Hän kutsui keksintöään nimellä punctus admirativus -
tai punctus exclamativus.
"Aloin merkitä sellaisten lauseiden loput pisteellä, jonka ylle oli pantu pilkku."
Uusi punctus sai jalansijaa, ja sitä käytettiin näin vuosisatoja.
Vuoteen 1700 mennessä espanjalaiset olivat kääntäneet sen ylösalaisin -
ja sijoittaneet sen myös alkuun.
Lähetyssaarnaajat ja siirtomaavallat -
saivat sen leviämään ympäri maailman kymmeniin kieliin.
VAARA MIINOJA!
Mutta huutomerkin käyttö kielissä, joissa sitä ei alun perin ollut, tuotti pulmia.
Kun muinaisenglannin mestariteos Beowulf löydettiin uudelleen 1800-luvulla,
kustannustoimittajat pohtivat, kaipasiko ensimmäinen sana huutomerkkiä.
Mitä?
"Hwæt!" Se tarkoittaa "kuulkaa".
Rap-musiikissa se voisi olla "jou".
Välimerkit muuttavat Beowulfin tarinan sävyä.
Kuulkaa! Olemme kuulleet keihäsdaaneista,
ja heimokuninkaista, jotka entisaikaan tekivät urotekoja!
Jos siinä on huutomerkki, kertoja on aika täpinöissään.
Millään muulla välimerkillä ei ole huutomerkin kaltaista voimaa -
ilmaista tunnetta.
1700-luvulla huutomerkkiä alettiin käyttää myös ilmaisemaan tekstin sävyjä.
"Ystäväni! Tuo käytös ällistyttää minua!"
Melvillen kaltaiset suuret amerikkalaiskirjailijat -
käyttivät huutomerkkiä ilmaisemaan kiihkeyttä.
Melvillen klassikkoteoksessa Moby Dickissä oli 1 683 huutomerkkiä.
"Näen hahmon nyt -
haljun huoliteltu, säälittävän säädyllinen, auttamattoman lohduton!"
Mutta 1920-luvun jälkeen huutomerkistä tuli epämuodikas.
Kirjailijat alkoivat yhdistää huutomerkin...
KIELITIETEILIJÄ
...iltapäivälehdistön sensaatio-otsikoihin -
ja naisten kirjoittamiin nyyhkyromaaneihin.
Kuten E. Southworthin teoksiin.
Huutomerkistä tuli epämiehekäs. Sitä halveksuttiin.
Yksi aikakauden suurimmista kirjailijoista -
oli myös miehekkäin: Ernest Hemingway.
Vanhuksessa je meressä oli yksi huutomerkki.
"NYT!"
Hemingwayn aikalainen F. Scott Fitzgerald taipui paineen alla.
Muistelmissaan Sheila Graham väitti Fitzgeraldin sanoneen hänelle kerran:
"Poista kaikki nämä huutomerkit.
Huutomerkki on kuin nauraisi omalle vitsilleen."
Sama asenne vallitsee nykykirjailijoidenkin keskuudessa.
Minusta huutomerkki on vähän turha.
Se tuo lauseen loppuun tarpeettoman tauon.
TOIMITTAJA, WIRED
Vältän huutomerkkejä sekä yksityis- että ammattiteksteissä.
Kirjailijat välttelivät huutomerkkiä, mutta kaikki eivät tehneet niin.
Mainosala otti huutomerkin omakseen herättääkseen huomiota ja myydäkseen.
1930-luvulta 50-luvulle...
...huutomerkillisten lehtimainosten määrä kaksinkertaistui.
Ja mainosalan ja huutomerkin rakkaussuhteesta -
syntyi yksi menestyksekkäimmistä välimerkkikeksinnöistä:
interrobang.
Ne kaksi merkkiä yhdistävää erikoismerkkiä ei ollut koskaan ollut.
INTERROBANGIN KEKSIJÄN VAIMO
Kaksi tai kolme erillistä merkkiä näytti epäelegantilta.
Penny ja hänen miehensä Martin Speckter -
vetivät menestynyttä mainostoimistoa mainosalan hulluina vuosina.
Tapasimme syyskuussa, häät olivat joulukuussa.
Olin ennen käynyt tanssimassa ja juomassa.
Martin ei juonut eikä tanssinut.
Jouduin siis etsimään muuta puuhaa.
Yksi uusista puuhista oli työskentely pienelle typografialehdelle.
Olimme päivällisellä, ja häneltä puuttui neljä sivua.
Yhtäkkiä hän keksi interrobangin.
Hän soitti tuttuun grafiikkafirmaan -
ja kysyi, oliko joku piirustustaitoinen vielä paikalla.
Menimme sinne ja olimme siellä kolmeen asti yöllä. Hän kokeili erilaisia interrobangin versioita.
Nimessä yhdistyivät kyselyyn viittaava "interro" -
ja huutomerkkiä tarkoittava "bang",
joka oli ilmeisesti sarjakuvista peräisin oleva slangisana.
Martin Speckterin interrobang sai lupaavan alun.
Se otettiin mukaan Americana-kirjasimeen ja moniin kirjoituskoneisiin.
Se pääsi jopa vuoden 1969 eroottisen italialaistrillerin nimeksi.
Haluaisitko rakastella hänen kanssaan? Mitä tämä jatkuva kysely oikein on?
Huutomerkin uudelleenmuotoilu tuntui käyvältä ratkaisulta.
"KYNITÄÄN LINTU"
Ranskalaiskirjailija Hervé Bazin loi myös suosiomerkin,
joka ilmaisi hyväntahtoisuutta,
ehdotonta varmuutta ilmaisevan vakuutusmerkin,
sekä arvovaltamerkin, jonka avulla lauseeseen saatiin asiantunteva sävy.
Myöhäiset lisämerkit eivät kuitenkaan iskostuneet käyttöön.
Toisenlainen designvirtaus oli jo saanut jalansijaa.
Volkswagenin kuuluisat Doyle Dane -mainokset -
tekivät kuplavolkkaria tunnetuksi 1960-luvun alussa.
Ne menivät aivan toiseen suuntaan.
Helvetica-kirjasimella ladottu teksti sai peräänsä pisteen.
Selkeys erotti mainoksen Chevroletin ja muiden kilpailijoiden tyylistä.
Huutomerkkien käyttö romahti printtimainoksissa...
...mutta sarjakuviin perustuvissa tv-sarjoissa niistä tuli välttämättömiä.
Alkuperäisessä Batman-tv-sarjassa ilmaan ponnahtelee pikku "WHAM!"-kuplia.
Ymmärrämme automaattisesti, ettei niitä kuulu ottaa vakavasti.
Huutomerkeillä on aina ironinen sävy.
Huutomerkit ilmaantuivat Roy Lichtensteinin poptaiteeseen,
suosittujen musikaalien nimiin ja ensi kertaa myös vaalisloganeihin,
kunnes kupla puhkesi satiirin myötä.
HEI, ME LENNETÄÄN!
Populaarikulttuuri sai lähes pakkomielteen amerikkalaiskulttuurista noina aikoina,
mutta aina tietynlaisella varauksella.
Se oli ironista, teennäistä.
Samaan aikaan tapahtui toinenkin murros:
naisten eteneminen työelämässä.
Valta-asemassa naiselta edellytetään kahta asiaa.
KIELITIETEILIJÄ
Jos hän pyrkii olemaan hyvä nainen, hän on pidetty mutta aliarvioitu.
Jos hän osoittaa taipumusta johtajaksi, häntä kunnioitetaan...
JOHTAJA-AINESTA
RAIVOSTUTTAVA
...mutta kutsutaan ärsyttäväksi ämmäksi.
Piste saattoi vaikuttaa tuikealta. Huutomerkistä tuli ystävällisyyden merkki.
Jos kysyn "mentäisiinkö tänään ulos" ja vastaat "joo",
minusta tuntuu, ettet halua.
Joo!
Kirjoituksessa täytyy näyttää innostuminen, jotta viesti toimii.
Ilman huutomerkkiä on kuin ei tarkoittaisi sanomaansa.
Ja naisilla niitä pitää usein olla monta.
Ainoa aiheesta tehyy tutkimus osoittaa,
että lähes 3/4 kaikista verkkoviestinnän huutomerkeistä oli naisen kirjoittamia.
Se ei tarkoita, että huutomerkki ei yhä voisi ilmaista kiihkeyttä tai ironiaa...
...tai määrää, käskyjä, toimintaa, varoitusta, yllätystä -
ja tietenkin myös huudahdusta, kuten Donald Trumpin tviiteissä.
Jos olen päivällä toimistossa, voin tviitata työntekijöilleni.
-Huikkaatteko "huutomerkki"? -Kyllä.
Huutomerkki on aikojen saatossa kerännyt merkityksiä.
Merkityksiä riittää.
Se voi siis olla mitä vain, joten se ei ole oikein mitään.
Jatkuva kirjoittelu sähköpostitse, tekstiviestein ja somessa -
on muuttanut viestintäämme.
Monin tavoin huutomerkki elää internetissä kulta-aikaansa.
"Kanye West joutuu muuttamaan Kris Jennerin luo...
Kim Kardashian pakottaa!"
Aivan naurettavaa.
Nykyään voi nähdä Bossipin tai Media Takeoutin otsikon,
joka on täysin liioiteltu -
ja käyttää myös hyväkseen internetin kieltä kiinnostavalla tavalla.
Mutta verkossa voi hyvin vain pitää hauskaa.
Minäkin voin panna tviittiin viisi huutomerkkiä,
vain koska se on hölmöä.
Siinähän yritetään oikeastaan liioitella tunnetta.
Mutta sekä verkossa että puhelimella sävyä voi nyt ilmaista monin tavoin.
Hymiöt, emojit, meemit, gifit.
Kaikilla niillä voidaan sanoa:
"Älä tulkitse tätä kirjaimellisesti äläkä millään lailla kielteisesti."
Ne kertovat hyväntahtoisuudesta.
Mutta keskustelua käydään verkossa niin paljon,
että erityisesti ikääntyneet huolestuvat, kuten heillä on tapana.
Heistä tämä on rekisterinumerokieltä.
Esimerkiksi LOL tai LMAO, "putosin... pepulleni naurusta".
IDK eli "en tiedä".
Kielitieteilijä sanoisi, että lyhenteitä on aina ollut, vaikkapa FYI ja ASAP.
Minusta kyse on samasta ilmiöstä. Kieli muuttuu ja mukautuu ajan tarpeisiin.
Kielen on tarkoituskin olla häilyvää ja muuntuvaa.
Sitä pitää voida venyttää.
Mutta internet on vielä monella tapaa nuori,
ja vähän kuin villissä lännessä, kaikki on sallittua.