50 vuotta sitten astronomit havaitsivat avaruudesta kantautuvan radiosignaalin.
Se oli niin säännöllinen,
että se pysyi ajassa atomikelloakin paremmin.
Ei sellainen ääni synny itsestään.
Ääntä epäiltiin avaruusolioiden lähetykseksi.
Siksi se sai nimekseen LGM-1 sanoista "Little Green Men".
Ääni osoittautui pulsariksi, radioaaltoja säteileväksi neutronitähdeksi,
joka räjähti 5,5 miljoonaa vuotta sitten.
Moni sijoittaa avaruusoliot samaan osastoon aaveiden kanssa.
Tai Loch Nessin hirviön. Niitä pidetään scifinä.
Tai sekopäiden ja salaliittoteorioiden kehittelijöiden juttuna.
Minut nostettiin ilmaan samalle korkeudelle, jolla he olivat.
Silloin näin esineen laskeutuvan alas hissin lailla.
Keskuksen tarkoituksena on jakaa tietoa,
jota avaruusihmiset kanavoivat minulle.
Moni vakavasti otettava tutkija on uskonut löytäneensä todisteita -
Maan ulkopuolisesta elämästä.
Onko Marsissa todella kanavia? Ovatko napajäätiköt jäätynyttä vettä?
Vielä vuonna 2016 astronomit ehdottivat, että erään tähden himmentyminen -
saattoi olla todiste edistyneen sivilisaation rakennelmista -
tähden energian valjastamiseksi.
Himmentyminen johtui tomusta.
Tutkijat uskovat, että Maan ulkopuolella on elämää.
ASTRONOMI
Emme toki ole löytäneet sitä.
Mutta jos muualla avaruudessa ei olisi elämää,
elämä maapallolla olisi ihme.
Useimpien tutkijoiden mielestä avaruusolentojen etsiminen ei ole hullua.
Outoa on vain se, ettei niitä ole löytynyt.
Universumi on niin laaja. Missä kaikki ovat?
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Haluamme tietää, olemmeko yksin.
-Tunnistamattomat esineet... -Varoitusmerkkejä kaikkialla...
Hurjaa, katsokaa tuota! Se kiihdyttää!
Erimielisyydet unohtuisivat nopeasti,
jos meihin kohdistuisi uhka ulkoavaruudesta.
Avaruudessa on miljoonia sivilisaatioita.
Niiden olennot ovat mahtavan rumia ja meitä paljon viisaampia.
MAAN ULKOPUOLINEN ELÄMÄ
Valtavasti roskakoreja on kadonnut jalkakäytäviltä.
Roskisten varastelu on perinteinen riesa kaupungeissa.
Olette ehkä kuulleet siitä uutisissa.
The New Yorkerissa julkaistiin aiheesta pilapiirros vuonna 1950.
Siinä syytettiin ilkikurisia avaruusolioita.
Pilakuva kirvoitti yhden modernin tieteen merkittävimmistä oivalluksista.
Kuvan nähtyään fyysikko Enrico Fermi tokaisi: "Missä kaikki ovat?"
Sitä, ettei avaruusolioista ole löytynyt todisteita, kutsutaan Fermin paradoksiksi.
Tähtiä on kaiken kaikkiaan noin 10²².
Se tarkoittaa, että tähtiä on noin 10 000 jokaista Maan hiekanmurusta kohti.
Varovaisen tieteellisen arvion mukaan 5% tähdistä muistuttaa aurinkoamme.
Maailmankaikkeudessa on siis noin 500 miljardia miljardia aurinkoa.
Moni tutkija on nyt varma siitä, että avaruudessa on elämää,
koska viime vuosikymmenillä on tehty merkittäviä löytöjä.
KONGRESSI KEHOTTAA NASAA TUTKIMAAN
Vasta 1990-luvulla varmistui,
että aurinkokuntamme ulkopuolella on planeettoja.
Nyt tutkijat uumoilevat, että joka viides auringon kaltainen tähti on planeetta.
Samantyyppinen kuin meidän.
Kun joku kysyy...
PLANEETTATUTKIJA
...onko avaruudessa elämää, vastaan, että varmasti on.
Tähtiä ja planeettoja on paljon.
Uskomme, että joka tähdellä on planeettoja.
Maastakin on löytynyt elämää paikoista, joissa sitä ei uskottu olevan.
Elämää löytyy syvältä maan alta kultakaivoksista.
ASTROBIOLOGI
Elämää on löytynyt tulivuorten kalderoista ja ydinreaktoreista.
Elämää on äärimmäisissäkin olosuhteissa.
Se antaa toivoa elämän etsimisessä muualta.
Emme voi olettaa, että kaikkialla on samat olosuhteet kuin Maassa.
On vaikea arvioida, miten monella Maan kaltaisella planeetalla kehittyy elämää,
mutta veikataanpa nykytiedon perusteella, että niitä on yksi tuhatta kohden.
Joka kymmenes hiekanjyvä Maassa siis edustaa planeettaa, jolla on elämää.
Vaikka vain yhdelle tuhannesta sellaisesta planeetasta syntyisi älyllistä elämää,
se merkitsisi kvadriljoonaa älyllistä sivilisaatiota universumissa.
Omassa galaksissammekin niitä olisi 10 000.
Maan ulkopuolisella elämällä on myös aika puolellaan.
MAAN ELINIKÄ
Maan ikä on vain kolmannes universumin iästä.
FYYSIKKO
Elämällä olisi ollut riittävästi aikaa kehittyä sivilisaatioksi,
joka olisi levittäytynyt ympäri galaksin.
Kun ottaa ajan ja tilan huomioon, laskutoimitus tuntuu selvältä.
Avaruusolioita olisi pitänyt jo löytyä, tai niiden olisi pitänyt löytää meidät.
LAUTASIA
Yksi selityksistä on suosittu: avaruusolioita on kuin onkin löydetty.
Hallitukset vain salaavat asian.
Uskon, että lentäjien näkemät lentävät lautaset tulevat toiselta planeetalta.
Kriitikot väittävät,
että Yhdysvaltain ilmavoimat salaavat yleisöltä tietoja asiasta.
Ei pidä paikkaansa.
Silloin tällöin paljastuu tietoa, joka lisää vettä myllyyn.
Vuonna 2017 kävi ilmi, että USA:n hallitus käytti miljoonia -
salaiseen ufohavaintojen tutkimusprojektiin.
Tutkijatkin voivat kertoa,
ettei ufojen tutkiminen ole sama asia kuin maan ulkopuolisen elämän etsiminen.
Ufo tarkoittaa tunnistamatonta lentävää esinettä.
Se on tunnistamaton.
Määritelmänsäkin mukaan se jätetään avoimeksi.
Sitä ei ole tunnistettu muukalaisalukseksi.
Tutkijoilla on omat suosikkiteoriansa siitä,
miksi emme ole löytäneet avaruusolioita.
Ehkä he tulivat tänne, eivät tykänneet ja jatkoivat matkaa.
NE OVAT SNOBEJA
Kuvittele, että kotonasi on muurahaisia.
NE OVAT LIIAN FIKSUJA
Sellaista tapahtuu.
On hyödytöntä kohteliaasti pyytää muurahaisia poistumaan.
Pidän siitä teoriasta. Olemme niin tyhmiä,
että älylliset olennot eivät vaivaudu edes keskustelemaan kanssamme.
Ehkä heillä on parempaa tekemistä.
NE OVAT KIIREISIÄ
He eivät halua sotkeutua asioihin...
NE ODOTTAVAT
...ennen kuin yhteiskuntamme on kehittynyt tarpeeksi,
jotta olemme valmiita kanssakäymiseen.
Ehkä galaksi on asutettu. Ei vain täällä päin.
NE OVAT PAREMMILLA MESTOILLA
Olemme yksin, mutta ehkä vain siksi, että elämme takapajulassa.
Muistettakoon, että kun Fermi laski, millä todennäköisyydellä avaruudessa on elämää,
kyseessä oli vain valistunut arvaus.
Hän vain päätteli, että jollain lukemattomista planeetoista on elämää,
joka kehittyisi ja leviäisi.
Arvauksessa on se ongelma, ettemme tiedä elämästä kaikkea.
Suodatinteorian avulla voimme miettiä sitä, mitä emme tiedä.
Kuvitellaan elämän kehitystä esteiden sarjana.
Ensin molekyylit kahdentuvat.
Kehittyy yksisoluisia ja monisoluisia eliöitä.
Isoaivoiset eliöt keksivät työkalut.
Me älykkäämmät eliöt kehitämme entistä parempia työkaluja.
Lopulta kehittyy eliö, joka keksii, miten asuttaa galaksin.
Universumin koon ja iän huomioon ottaen -
luulisi monen avaruusoliolajin päässeen viimeiseen vaiheeseen.
Paitsi jos joku vaiheista on luultua vaikeampi.
Vaikuttaa siltä,
että elämää syntyy oikeissa olosuhteissa,
mutta totuus on, ettei kukaan ole varma.
Emme tiedä, miten elottomasta tulee elollista.
Tiedämme, miten elämä muotoutuu,
mutta siirtymien suhteen tiedoissamme on aukkoja.
Tunnemme elämän kehityksen pääesteet.
Mutta emme sitä, kuinka vaikea ne on ylittää.
Toinen esimerkki elämästä auttaisi ymmärtämään.
Toistaiseksi avaruusolennot eivät ole ottaneet yhteyttä.
Meidän täytyy siis löytää heidät.
Kuunnelkaa auringon ja tähtien ääniä.
Olen omistanut urani SETI-instituutille,
joka etsii maan ulkopuolista älyllistä elämää.
Meillä ei vain ole keinoja havaita sitä.
ASTRONOMI
Kun tutkijat etsivät älyllistä elämää,
he etsivät jälkiä avaruusolioiden teknologiasta.
Pyrimme löytämään maan ulkopuolista elämää -
etsimällä rakennelmia, jotka eivät synny luonnostaan.
Jos teknologiaa löytyy, voidaan olettaa, että ainakin jossain vaiheessa -
on ollut olemassa älykäs teknologian tuntija.
Läheltä katsoen Maan teknologiajälkiä ovat kaupunkien valot.
Kauempaa voi havaita planeettaamme kiertävät satelliitit ja avaruusasemat.
Vielä kauempaa voi havaita radiosignaaleja -
tai törmätä tähtienvälisessä avaruudessa viilettäviin Voyager-luotaimiin.
Joskus teknologiajälkinä pitämämme asiat -
ovatkin luonnonilmiöitä, kuten edellä mainittu pulsari.
Koska radiosignaalit ovat lupaavimpia johtolankojamme,
tutkijat kuuntelevat taivasta tarkasti.
Elokuvassa Ensimmäinen yhteys -
Jodie Foster istuu auton konepellillä kuulokkeet korvillaan. Se on vähän hassua.
Todellisuudessa havaintoaseman valvomon tietokone -
käsittelee signaalin.
Tietokoneet käsittelevät tietosanakirjan verran tietoa sekunnissa.
Jill Tarter kyllä tietää. Jodie Fosterin hahmo perustui häneen.
Jukolauta!
Hän pääsi sanomaan "jukolauta".
Toivomme, että koemme samanlaisen hetken.
Se on vain yksi tapa etsiä maan ulkopuolista elämää.
On myös biojälkiä.
Biojäljet viittaavat siihen, että ympäristössä on tai on ollut elämää.
Jos Maasta etsittäisiin elämää, kun meitä ei enää ole,
biojälkiä löytyisi fossiilien ja kemiallisten jälkien muodossa.
Sanon lapsille, että elävät olennot kakkaavat.
Ne kuluttavat energiaa ja tuottavat jätettä.
Jos avaruusolennot tarkkailisivat meitä kauempaa,
ne näkisivät ilmakehässämme biojälkiä, kuten vettä ja kaasua.
Happi on hyvin reaktiivista.
Se säilyy ilmakehässä vain jos sitä tuotetaan jatkuvasti.
Ilman elämää Maan ilmakehässä ei olisi happea.
Etsimme ilmakehään kuulumattomia kaasuja,
jotka mahdollistavat elämän. Niitä kutsutaan biojälkikaasuiksi.
Biojälkien etsiminen muilta planeetoilta on vaikeaa.
Emme näe planeettoja aurinkokuntamme ulkopuolella.
Tähdet ovat planeettoja kirkkaampia. Kuin etsisi tulikärpästä parrasvaloista.
Planeettojen etsimiseen on kehitetty oma tekniikkansa.
Kun planeetta menee tähtensä eteen, tähden valo heikkenee hiukan.
Himmentyminen antaa tutkijoille vihjeitä siitä,
voisiko planeetalla olla elämää. Myös etäisyys tähteen on merkityksellistä.
Kultakutrivyöhyke tarkoittaa sellaista etäisyyttä,
jossa ei ole liian kylmä eikä kuuma. Se on elinkelpoinen vyöhyke.
Tutkijat ovat tehneet uskomattomia päätelmiä vain valokäyrien perusteella.
He uskovat löytäneensä "Super-Maan", jossa on voimakas painovoima.
Kultakutrivyöhykkeellä on seitsemän planeettaa,
joista yhdellä saattaa olla punaista kasvillisuutta.
Tunnemme aurinkokuntamme ulkopuolelta yli 3 500 planeettaa.
Useimmat on löydetty viiden vuoden sisällä.
Ja työkalut vain paranevat.
Seuraavan sukupolven avaruusteleskoopeilla nähdään kaukaisempiin galakseihin.
Juuri laukaistu satelliitti -
etsii planeettoja koko taivaalta pienten alueiden sijaan.
Astronomit kehittävät uusia tekniikoita...
TÄHTIVARJO
...joiden avulla voidaan havaita kaukaisia planeettoja.
Raja sen välillä, mitä pidetään pähkähulluna -
ja mitä valtavirtana, muuttuu koko ajan.
Uusien jännittävien ulkoavaruuden tutkimustapojen lisäksi -
tiedemiehet tutkivat myös lähiplaneettoja.
-Olemme laskeutuneet. -Selvä.
1970-luvulla lähetimme kaksi luotainta Marsiin -
etsimään maaperästä todisteita elämästä.
Kokeilu oli ensimmäinen ja toistaiseksi viimeinen.
Toinen näytteistä oli negatiivinen mutta toinen positiivinen.
Se antoi viitteitä elämästä.
Osa tuloksista oli positiivisia ja osa negatiivisia. Se oli ristiriitaista.
Tulos oli monitulkintainen.
Oli vaikea sanoa, löysimmekö elämää.
Tulos saattoi viitata tuntemattomaan kemialliseen reaktioon,
joka virheellisesti yhdistettiin energiaa kuluttavaan eliöön.
1970-luvulta asti on tiedetty, että elämä ääriolosuhteissa -
käyttää energiaa eri tavalla ja jättää erilaiset jäljet.
Kokeet perustuivat sen hetkisiin tietoihin elämästä.
Se oli rajallinen näkemys.
Pitäisi mennä Marsiin tekemään se koe uudestaan.
Mars 2020 -ohjelma on seuraava mahdollisuutemme.
Viking-luotaimet etsivät Marsista elollisia olentoja,
mutta nyt etsitään merkkejä siitä, onko Marsissa joskus ollut elämää.
Tarkoituksena on myös etsiä biojälkiä -
Jupiterin kuun Europan jäätyneistä meristä.
Tutkijat pyrkivät myös laajentamaan käsitystään älyllisestä elämästä.
Tällä hetkellä olemme itse ainoa esimerkki älyllisestä elämästä.
Star Trekin lääkäri Bonesilla taisi olla tapana sanoa:
"Elämää, Jim, mutta erilaista kuin tuntemamme."
Yleinen mutta virheellinen lainaus.
Lainaus on The Firmin kappaleesta "Star Trekkin" eikä itse tv-sarjasta.
Spock sanoi kuitenkin jotain samantapaista -
ensimmäisen kauden 29. jaksossa.
Se ei ole elämää tuntemassamme muodossa.
Se on selvästikin elossa ja olemassa.
Oman teknologiamme kehitys antaa meille ajatuksia siitä,
millaisia älykkäät avaruusoliot voisivat olla.
Tällä vuosisadalla, ainakin sen ensimmäisellä puoliskolla,
on kehitetty tekoälyä, josta on muuhunkin kuin shakinpeluuseen.
Ihmiset ovat älykkyyden paras tunnettu malli.
Onpa hienoa yrittää olla sen veroinen.
Kuvittelemme avaruusoliot biologisiksi olennoiksi,
mutta suurin osa universumin älystä voi hyvin olla synteettistä.
Hyvä keino kuvitella asioita, joita emme tunne,
on lukea scifiä.
Arrival on yksi suosikkielokuvistani.
Siinä avaruusoliot ovat täysin erilaisia kuin humanoidit.
Luulen, että niin tulee käymään.
Tieteiskirjallisuus on vaikuttanut avaruusohjelmien muotoutumiseen.
Marsin aikakirjat ja Maailmojen sota innoittivat vanhempia tutkijoita.
He toteuttivat Marsin tieteellisen tutkimuksen.
Etsintä vie sukupolvia.
Olemme vasta alussa. Kylvämme siemenet pitkäaikaiselle hankkeelle.
Ajatellaanpa maapallon merien tilavuutta.
Sitä voisi verrata avaruuden alueeseen, josta etsimme signaalia.
Kuinka ison osan merta olemme kolunneet 50 vuodessa?
Surkean vesilasillisen verran.
Löysimmepä sitten elämää avaruudesta tai emme,
se kertoo meille paljon omasta sivilisaatiostamme -
ja siitä, mikä meitä odottaa tulevaisuudessa.
Muistatteko suodatinteorian?
Voihan olla, että elämää syntyy vain harvoin.
Tai että universumi pursuaa elämää, mutta se ei ole yhtä älyllistä kuin me.
Se olisi hyvä uutinen sivilisaatiollemme.
Saatamme olla galaksin ainoa planeetta, jossa on kehittynyt älyllistä elämää,
eikä ole mitään syytä, miksemme porskuttaisi vielä miljoonia vuosia.
Tai ehkä vaikein vaihe on edessämme,
ja meitä odottaa jokin tuntematon haaste.
Jos maapallon elämä on tyypillistä,
mutta senkaltainen elämä ei selviä kauan, se ei lupaa hyvää tulevaisuudelle.
Elämän etsiminen universumista on tärkeää, jotta ymmärtäisimme itseämme paremmin.
On tärkeää ymmärtää, miten olemme päätyneet tähän.
Olemmeko harvinaisia vai emme?
Se auttaa ihmisiä ymmärtämään, mitä meillä on edessä.