Du ser her befruktningen av et menneskelig egg
med en sædcelle.
Det er ikke nytt, det skjer hele tiden i fertilitetsklinikker.
Men det er noe annet som skjer.
Den nålen leverer også et lite verktøy, som vil endre embryoets DNA.
En ny teknologi som heter...
-CRISPR. -CRISPR.
-En revolusjonerende teknologi...
...redigere DNA med utrolig presisjon.
For å forstå hvorfor dette er viktig, tenk over:
Liv har eksistert på denne planeten i nesten fire milliarder år.
99,99 % av den tiden passerte før Homo sapiens dukket opp.
Og i 99,99 % av menneskets historie
har vi ikke visst noe om den genetiske koden som gjemmer seg i cellene til alt levende.
Faktisk er det kun desiste 65 årene,
ett menneskeliv,
at vi har lært hvordan DNA fungerer,
bygget maskiner som kan lese det,
og verktøy som kan redigerer det.
Et spørsmål vi har stilt i tiår blir nå veldig sentralt.
Om mennesker har teknologien til å kontrollere livets kildekode,
hva skjer når vi peker den på oss selv?
Ta hva vi vet om DNA-molekylene i cellene våre.
Det er sannsynlig vi lærer å bruke det.
...for å fikse vår genetiske makeup.
Når man først begynner, hvor stopper man?
Det er da det blir komplisert.
...avgjørende for å finne en kur mot sykdommer som kreft.
Kritikerne kaller det en Pandoras boks.
Er det slik vi vil fostre den neste generasjons barn?
Dette gjør menneske til gud.
Designer DNA
I dag feirer vi oppdagelsen
av førsteutkastet til menneskelig liv.
Som samfunn har vi brukt omtrent tre milliarder dollar
for å sekvensiere det første DNA,
en monumental prestasjon,
som ligner konstruksjonen av pyramidene i Egypt.
Genomet er vårt genetiske kart,
tre milliarder par av Aer, Ter, Cer og Ger,
som hver av oss bærer i hver eneste celle.
Å kartlegge det var den største oppgaven i biologiens historie.
I de 15 årene som har gått
har kostnaden for å sekvensere et genom falt drastisk.
Mange nuller er fjernet fra prislappen.
Ta en titt på den grafen. Det er ingen typisk kurve.
Tallene minker med tierfaktorer.
Med så mye data
kan forskere identifisere gener som forårsaker sykdommer.
Men for å endre disse genene
må du finne dem inne i genomet.
Menneske hadde ikke en lett måte å gjøre det på, men...
bakteriene hadde.
De har slåss mot virus i milliarder av år,
noen av dem utviklet immunsystemer
som registrerer segmenter av viralt DNA inne i deres eget genom.
Så når viruset angriper igjen
gjenkjennes DNAet og klippes
med enzymer som sakser.
Det forhindrer viruset å reprodusere seg selv.
Det immunsystemet kalles CRISPR.
Oppdagelsen var imponerende nok, men i 2012
viste Jennifer Doudna og hennes partnere
at de kunne reprogrammere CRISPR
for å identifisere og redigere gener.
Det tok CRISPR fra fakta
til kraftfullt verktøy.
For å nyttegjøre bakterielle immunsystem
som genredigeringteknologi...
...gjennombruddsprisen går til Emmanuelle Charpentier
og Jennifer Doudna.
Det var et resultat av forskning basert på nysgjerrighet
peilet i en helt annen retning.
Trodde aldri jeg ville bli geningeniør.
CRISPR-systemets enkelhet
sørget for at det spredde seg som ild i tørt gress
i vitenskapelige miljøer.
Artikler om CRISPR blir publisert daglig,
det brukes i planter,
i bakterier, i gjær... I hver eneste levende organisme
for alle levende organismer har DNA.
Teknologien er så rimelig
at du kan flikke på bakteriers DNA hjemme.
med et CRISPR-sett.
Jeg har vært forsker i rundt 25 år
og jeg har aldri sett en teknologi
som har tatt av slik redigering har.
Om man tenker på Silicon Valley for 40, 50 år siden
da man først innså at man kunne programmere maskiner.
Det var nok vanskelig å se utviklingene,
som internett, eller en datamaskin i alles lommer.
Hva vil skje om 20, 30, 40 år?
Grisunger kan en dag gi levere, hjerter og andre organer til mennesker.
Nå lager de mygg som er immune mot malaria.
Ullhåret mammut kan komme tilbake.
Den siste kan minne om en viss sci-fi klassiker.
Ser du ikke faren i det du gjør her?
Genestisk makt er den største på jorden,
men du håndterer den som et barn som har funnet pappas pistol.
Etiske spørsmål oppstår med disse eksperimentene,
det største er kanskje om bruken av CRISPR i menneskelige embryoer.
Ingen har blitt gravid med slike embryoer,
men gjør de noensinne det
vil vi krysse en grense som har blitt debattert i tiår.
Debatten har lenge handlet om viktige punkter.
Først og fremst forskjellen mellom somatisk genredigering
og kjønnscelleredigering.
Somatiske celler er de fleste i kroppen: blod, hjerne, hud, hår,
og DNAet vil ikke føres videre.
Kjønnscelleredigering involverer sædceller, egg og embryoer,
endring av fremtidige generasjoners DNA.
Forskjellen er stor, fordi kjønnscelleredigering
dreier seg om å endre
noe som vil påvirke menneskets bestand og vår evolusjon.
Tidlig i debatten ble det også stor uenighet
mellom genterapi og forbedring.
Genterapi kurerer sykdom,
forbedring gir fordeler til mennesker som er friske.
Det er i boksen øverst til venstre det virkelig skjer,
behandling av syke mennesker.
Utfordringen her er levering.
Ulike sykdommmer påvirker ulike celler.
Noen sykdommmer påvirker leveren, andre hjertet,
noen lungene, i enkelte organer er det lettere å levere.
De mest lovende eksperimentene er gjort på sigdcelleanemi,
HIV, og visse typer kreft hvor sykdommer er i blodet eller i benmargen.
De cellene kan fjernes fra kroppen og redigeres utenfor.
Du slipper å bekymre deg for levering til hele kroppen,
etter at redigeringen er klar settes det i pasienten.
Somatisk genredigering er mindre kontroversiell,
mest fordi eventuelle endringer stopper med den personen.
Generelt anses det som medisin.
Somatisk forbedring er som plastisk kirurgi.
Det blir med de endringer du gjør.
Det er ingen plastiske genkiruger ennå.
Forskere fokuserer på sykdom
og når forsøkene begynner vil debatten ligge her.
Skal man bevege seg videre fra å behandle de syke
til å redigere sykdommer vekk fra fremtidige generasjoner?
Det har ikke skjedd.
Og så vidt man vet
lager ingen CRISPR-babyer ennå.
Det er en fristelse man må hanskes med.
Jeg tror ikke teknologien er der ennå,
men jeg tror den er nær.
Å lage en genmodifisert baby
er allerede ulovlig i minst 25 land.
I mye av Europa har det vært forbudt i tiår.
Hvis du ser på kartmønsteret
er en av de primære variablene som kan forklare ulikhetene
nærheten til erfaringer med Nazismen.
Det finnes mer skepsis til ideen
om å forbedre menneskerasen.
To maktsentre i CRISPR-forskningen, USA og Kina,
har restriksjoner, men ingen forbud.
I 2015 ba FN om et verdensomspennende moratorium
som sa at kjønnscellemodifisering
kunne sette menneskehetens verdighet i fare.
Problemet med å krysse den grensen
er at en annen grense kanskje ryker.
Grensen mellom terapi og forbedring har over tid blitt mer uklar.
Det er ikke enighet om hvilke genetiske tilstander som bør fikses.
Er døvhet en sykdom?
Mange døve vil si nei.
Er dvergvekst en sykdom? Mange vil si nei.
Ideen om at vi er syke, at vi lider,
at jeg lider av dvergvekst...
Nei, jeg har levd med dvergvekst i 39 år.
Jeg er stolt av å være andregenerasjon, som oppdrar tredjegenerasjon
som lever med dvergvekst.
Jeg lider ikke, kun av hvordan samfunnet ser meg.
Men grensen er uklar selv for de sykdommene vi enes om.
Avhengig av hvilken variant du har kan APOE-genet øke, minke
eller være uten effekt på risikoen for Alzheimer
senere i livet.
Si du byttet ut ditt barns DNA
fra en høyrisiko til en lavrisiko variant.
Ville det være terapi eller forbedring?
Sjeldne gener er forbundet med lavere risiko for hjertesykdom, diabetes,
immunitet mot HIV, sterkere ben,
større muskler, mindre kroppslukt,
og evnen til å sove mindre.
Hvor ville du trukket grensen?
I nittitallsfilmen Gattaca er samfunnet delt i genetiske klasser,
fordi fertilitetsklinikker selger forbedringer til sine kunder.
Vi ville ikke ha...
Jeg mener, sykdommer, ja, men...
Nettopp, vi lurte bare på om...
....det er bra å la noe ligge til tilfeldighetene.
Dere ønsker den beste starten for barnet deres.
Det er bygget inn nok imperfeksjoner allerede.
Da jeg så den filmen var det science fiction.
Det er utrolig å tenke på at det nå er nær realitet.
Og det skaper store etiske dilemmaer i genetikk,
også kjent som "designerbabyer".
-Designerbabyer. -Designerbabyer.
...når foreldre kan velge øyefarge, intelligens og høyde.
Tenk om jeg kunne velge barn som går rett inn i NBA.
Det er her folk tar det litt langt.
Noen trekk er relativt enkle, som øyenfarge, fregner, og dette er tilfelle, hvor seig ørevoksen din er,
men intelligens, høyde, atletiske evner,
er alle komplekse trekk.
Disse er både arv og miljø
og arvedelen involverer hundrevis,
selv tusener av genomplasseringer
som kobles sammen på måter vi ikke forstår.
Det gjør dem til dårlige mål for CRISPR.
Om myndigheter gir grønt lys til kjønnscelleredigering
vil det begynne med å fjerne
sykdommer forårsaket av ett gen.
Men saken er at de fleste som har de genene
har allerede en måte å gjøre det på uten å redigere DNA.
Den korteste veien til designerbabyer er ikke genredigering,
det er genutvelgelse.
Folk som vet at de er bærere av en genetisk sykdom har lenge hatt muligheten for preimplantasjonsdiagnostikk.
Greit forkortet til PDG.
Når det nevnes tror de fleste det er science fiction,
men vi har hatt dette i over 27 år.
I PGD vil en fertilitetsklinikk fjerne celler fra embryoet laget ved IVF
og teste DNAet mot genestiske sykdommer.
De kan så velge det embryoet som ikke har sykdommen
og implantere i kvinnen.
Men den teknologien har også blitt brukt for å se etter
gener som øker risiko, men som ikke garantererdet,
og for å se etter andre trekk,
som embryoets kjønn,
eller øyefarge.
Ettersom teknologien utvikles
vil det bli mulig å få en fullstendig genetisk rapport
på dine embryoer,
lik den du får når du sender spytt til et genselskap.
For komplekse trekk som intelligens, høyde eller diabetes
kan man ikke redigere direkte,
men vi kan forutse dem...
...til en viss grad.
Jeg tror ikke vil kunne si med sikkerhet
at dette embryoet vil få høye karakterer.
Men jeg tror vi vil kunne si det har 60% sjanse for å nå topp 50%,
13% sjanse for å nå topp 10%.
Disse forutsigelsene kalles polygeniske scores
basert på statistiske sammenhenger fra hele genomet.
De fleste er ikke eksakte
så de forblir i forskningsfeltet.
Men de blir bedre med mer informasjon.
Nå sier selskapet Genomic Prediction
at de snart vil tilby polygeniske tester
til fertilitetsklinikker.
Deres direktør sier han var inspirert av filmen Gattaca.
Den nåværende amerikanske loven
hindrer ikke en klinikk fra å forutsi genetiske trekk.
Om det blir tilfelle i fremtiden,
når folk begynner å bruke dette til å velge babyer
på et grunnlag andre mener er feil
får vi en interessant politisk kamp.
Men vi snakker fortsatt om en liten andel mennesker
fordi IVF er vanskelig.
Problemet med IVF nå,
som utgjør 90% av kostnadene og 99% av ubehag og risiko,
er egguttak.
Men han mener vi på sikt vil klare
å gro eggceller i et laboratorium fra hudceller
og bruke dem til å lage dusinvis av embryoer.
Dette høres ut som science fiction.
Det er det om du er et menneske, men ikke om du er en mus.
Det er allerede gjort i mus, både med egg og sperm,
og friske museunger har blitt født.
Hvis det fungerer for mennesker
vil IVF bli mye enklere og genutvelgelse mer kraftfullt.
Legg genredigering til den prosessen
så ser man hvordan fertilitetsindustrien
kan styre menneskelig evolusjon.
Men vi trenger ikke spekulere om fjern fremtid
for å se hvordan den genetiske revolusjonen kan endre oss.
I 1994 fant Dr. John Wasmuth et gen forkortvoksthet.
Mange dvergforeldre var redde,
fordi vi trodde det var..
...og på mange måter kan det fortsatt være, det første skrittet mot å utslette vår type kortvoksthet.
Genetisk teknologi kan minske omfanget av menneskelig variasjon.
Vi har allerede sett hvordan valg man får ved fostervannsprøver
kan endre befolkninsgrupper.
Det er nå kun 918 jenter
per 1000 gutter i landet.
På Island er Downs syndrom nærmest utslettet
i stor grad grunnet genetisk testing.
Er det virkelig ingen plass for oss...
...i verden?
Det er en tøff samtale, jeg støtter abort
og må akseptere at for meg,
en som støtter abort og har et handikap betyr...
...at jeg må akseptere at kvinner uten handikap...
...ikke ser et foster som meg som levedyktig.
Og siden tilgang på helsetjenester ikke er jevnt fordelt
risikerer vi å gi de rike en genetiskfordel.
Dette blir ikke tilgjengelig for alle.
Det vil kun være rike mennesker som har tilgang.
Rike barn er allerede 10-15% friskere enn fattige barn.
Det er ikke enormt,
men jeg ville ikke lagt ytterligere10-15% til det.
Vi har sett hvor enkelt vi kan falle for enkle svar på komplekse problemer
når de fremstår med vitenskapelig språk.
USAs immigrasjonslov av 1924
var basert på et feilaktig vitenskapelig premiss,
at genene fra de nordiske landene var overlegne de fra andre raser.
Det behøver ikke engang være sant,
genredigering må ikke engang fungere,
for å ha sosiale effekter.
Men genredigering gir oss muligheten til å redusere menneskelig lidelse.
Derfor står det mye på spill.
Min største frykt er at vi får se bruken av genredigering
gå for fort fram.
Med det mener jeg en bruk som forårsaker skade,
som igjen ødelegger for teknologien
som jeg mener har et utrolig stort potensial,
og vil ha positiv effekt på samfunnet.
Om vi ikke ender i atomkrig, om ikke verden går under,
vil genteknologi benyttes mer og mer i menneskelig reproduksjon.
Det vil ha konsekvenser,
men jeg jobber med dette og håper at om vi tenker oss grundig om,
at vi bekymrer oss, at vi snakker om det i forkant,
så er det mindre sjanse for at vi ødelegger noe.