For over 150 år siden var dette penge for næsten halvdelen af Amerika.
På adskillige sedler høster folk bomuld.
Folk, som er slaver.
Disse slaver repræsenterede ikke blot rigdom i Amerika.
De var rigdomme.
I 1863 var de over 3 mia. dollars værd.
Siden da har Amerika langsomt og smertefuldt forvandlet sig som land,
idet det har nedbrudt raceskel... efter raceskel.
Jeg ser meget lyst på fremtiden.
Ærlig talt har jeg set visse overraskende forandringer i USA.
Så på det grundlag
får vi måske en sort præsident om mindre end 40 år.
Jeg vil tro om 25 år eller mindre.
Velstand er noget andet.
Velstand er, hvor tidligere uret skaber nuværende lidelse.
Den racemæssige velstandskløft viser,
at vi stadig har langt igen til
at opnå lighedsidealer i dette land.
Den racemæssige velstandskløft er en målestok
for den hvide familie og den afroamerikanske familie,
som ligger lige i midten, middelværdien.
Den hvide husstands gennemsnitsformue, dens opsparing, aktiver minus gæld,
er 171.000 dollars.
Den sorte husstands gennemsnitsformue er 17.600 dollars.
Den kløft bliver stadig større...
...og større.
GENNEMSNITSFAMILIEFORMUE EFTER RACE
Hvorfor?
Vi anser disse sandheder for selvindlysende...
Vi har ret til at studere overalt i USA, men kan ikke betale undervisningsgebyret.
Jeg vågner hver morgen i et hus, der blev bygget af slaver.
Den amerikanske drøm skal ikke udsættes for evigt.
...at alle mennesker er skabt lige.
Hvis ikke de får lige andel i huset...
...brænder de det ned.
Jeg høstede bomulden, og jeg byggede jernbanen
under en andens pisk... for ingenting.
For ingenting.
FINANSIEL ULIGHED MELLEM RACERNE
I januar 1865 sluttede borgerkrigen.
Unionsgeneral William Sherman og krigsminister Edwin Stanton
samlede en gruppe på 20 sorte ledere
og spurgte dem, hvad det sorte samfund behøvede
for at skabe liv i frihed.
Pastor Garrison Frazier, gruppens leder, svarede enkelt:
"Vi kan bedst sørge for os selv ved at have jord."
Fire dage efter mødet
udstedte Sherman Special Field Order No. 15.
Den reserverede hundredtusindvis af hektar land.
Der stod: "Hver familie skal have en lod
på ikke mere end 40 hektar opdyrkelig jord."
Dagen før sin anden indsættelse
underskrev Lincoln et lovforslag, der gjorde planen officiel.
Amerika var næsten et meget anderledes land.
Men det gik ikke sådan.
Få uger senere blev Lincoln dræbt.
Hans efterfølger, Andrew Johnson, ændrede hurtigt kurs.
Når vi siger: "Okay, lige rettigheder",
så siger en hvid modreaktion straks: "Hvad med vores ret?"
Ved udgangen af det år
blev tusindvis af frigjorte slaver, der havde fået jord, sat ud.
Blot et år efter slaveriet
klagede præsident Johnson over diskrimination...mod hvide.
Citat: "Til fordel for sorte."
Men slaver havde skabt velstand for deres ejere i 246 år.
Og den velstand beholdt de hvide.
Og det utrolige ved velstand, som rige folk godt ved, er,
at den vokser igennem generationerne. Bare spørg Jay-Z.
Det siges, at rigdom avler rigdom.
Gør 1 million til 8.
Op med hånden, hvis du er med på den.
Man skal ikke investere i en Picasso for at se en drastisk stigning i velstand.
Det tager bare tid.
Hvis man bor i et stabilt land og kan investere langsigtet,
stiger værdier generelt.
Derfor skal du kende til renters rente.
Forestil dig, at du i 1863 tog $100 og investerede dem.
Det gennemsnitlige årlige udbytte justeret for inflation
på aktiemarkedet i USA har været cirka 7 %.
Næste år er de lidt mere værd...
...og lidt mere og lidt mere.
I dag ville $100 være over $3,5 millioner værd.
Den dag i dag tjener afroamerikanere meget mindre end hvide.
De er med langt større sandsynlighed arbejdsløse,
og undersøgelser viser, at arbejdsgivere stadig diskriminerer.
Men selv hvis vi klarede at udligne de forskelle lige nu,
er uligheden blevet forværret igennem århundreder, fremfor alt hvad angår jord og boliger.
Som regel er velstand i dette århundrede blevet erobret via ejendom.
For den amerikanske middelklasse
udgør friværdien i boligen cirka totredjedele af formuen.
Så hvis man er hvid amerikaner,
har man nok forældre eller bedsteforældre med denne historie:
Mine forældre købte et hus
for nok 50 år siden, betalte $14.000 for det dengang...
...og nu er det nok $600.000-700.000 værd.
De fleste forstår ikke magten ved boliger,
ved hvor man bor,
ved hvilke muligheder, der findes i et samfund.
Regeringen spillede en stor rolle i, at det kom til at ske.
Under Depressionen
var næsten halvdelen af boligejerne i byerne bagud med deres lån.
Mændene sidder i parkerne hele dagen, arbejdsløse, mens de mumler for sig.
Franklin Delano Roosevelt handlede med New Deal.
...ved at sørge for lempelse af gældsbyrden.
Så New Deal udløste realkredit til befolkningen.
Den amerikanske drøm og det at eje et hus blev synonymt.
Men den nye Federal Housing Administration
ville ikke forsikre realkreditlån i risikable områder.
Og den risiko beregnes efter race.
TIL SALG
Det var en trussel mod huspriserne, når en sort familie flyttede ind.
Tror du, tilflytningen af en sort familie vil påvirke lokalsamfundet her?
Jeg tror, at ejendomspriserne straks vil falde,
hvis de får lov at flytte ind her.
Så da FHA kortlagde, hvor de ikke ville forsikre lån,
blev kvartererne med flere sorte familier markeret med rødt.
"Redlining" er ikke bare en metafor.
Man så bogstaveligt talt kortlægning,
hvor hele kvarterer blev markeret med rødt.
Racismens følger retfærdiggjorde mere racisme.
Hvis to tredjedele af middelklassevelstanden
består i at være boligejer,
er muligheden for at eje et hjem lige blevet udelukket.
Føderalt påtvungen raceadskillelse påvirkede alle livets aspekter:
de job, man havde adgang til, hvor ens børn gik i skole,
hvor sikre de var, og om ens hjem steg i værdi.
Først i 1968 blev boligdiskrimination gjort ulovlig.
Lige adgang til bolig for alle mennesker
er nu en del af den amerikanske livsstil.
Men det betød ikke boligdiskriminationens ophør.
Tænk på, hvad det tog Cory Bookers familie at købe deres hus i 1969.
Mine forældre begyndte at lede efter en bolig, men de oplevede mærkelige ting,
hvor ejendomsmæglere, hvis de så dem først,
kun ville vise dem boliger i sorte kvarterer.
Var det et hus i et hvidt kvarter,
så fik mine forældre at vide: "Det hus er solgt."
Bookers forældre lagde en fælde sammen med en borgerrettighedsgruppe.
Da de blev afvist igen,
kom et hvidt par med et tilbud på deres vegne.
Tilbuddet blev accepteret, og på dagen for afslutningen af handlen
kom det hvide par ikke, men det gjorde min far og advokaten.
Ejendomsmægleren blev så vred,
han rejste sig op og slog min fars advokat.
De sloges, kæmpede vildt,
og der var en hund, som han pudsede på min far.
Så min far prøvede at holde en stor hund på afstand, et vindue blev knust,
men tingene faldt til ro, og ejendomsmægleren var desperat
og tryglede min far: "Du vil ikke flytte ind her,
dit folk er her ikke."
Han var så bange for, at én sort familie ville flytte ind,
og at det ville ødelægge hans forretning og få ejendomspriserne til at falde.
Cory Booker og hans forældre endte med at få det hus,
og det hus hjalp med at skabe hans fremtid.
Det opbyggede velstand utroligt.
Min far flyttede ind i et andet hus i den samme by,
et endnu større hus, og kom fra fattigdom til en komfortabel plads i middelklassen
i USA og trivedes virkelig.
Det var ikke den typiske historie.
100 år med diskrimination siden slaveriet
efterlod en kæmpe boligejerkløft.
I 90'erne indså banker og politikere, hvad det betød...
...en mulighed.
Diskrimination er åbenlyst umoralsk,
men den anses nu i større grad som værende urentabel.
I 90'erne pressede regeringen på for at åbne realkreditmarkedet.
...for at hjælpe familier, som historisk set ikke har kunnet blive boligejere.
Antallet af sorte boligejere steg.
Det så ud til, at velstandskløften omsider ville blive mindre.
Så der er folk, som eftertragtede disse lån,
men de vil have de normale lån, som alle andre fik fra 1934-1980.
I stedet blev afroamerikanere med dobbelt så stor sandsynlighed tilbudt
som hvide subprimelån,
et lån, der starter billigt og så bliver meget dyrere,
for låntagere med lav kredit.
Men en ud af hver femte sorte låntagere med god kredit
fik stadig et subprimelån.
Jeg stod for lån i Wells Fargo i subprime-afdelingen.
Så Beth hørte de telefonmøder,
hvor Wells Fargo planlagde at gå efter sorte kirker.
De kaldtes "seminarer til opbygning af velstand"
og handlede om at købe boliger.
Præsten i disse kirker syntes, at det var en god idé,
og at det kunne hjælpe sognebørnene.
Banken ville donere til kirken
for hvert sognebarn, som fik et realkreditlån.
Så folkene i menigheden indså ikke,
at den bankmand, de talte med, kun ville give dem et subprimelån,
hvis de havde en høj kreditværdighed.
Fire en halv, seks.
Børskrak.
Den største økonomiske krise siden 2. Verdenskrig.
...drevet af realkreditbelåning, som ikke var sikker eller forsvarlig.
...ledt af låntagere af subprimelån med høj risiko.
Sorte lokalsamfund mistede 53 % af deres formue.
ÆNDRING I HUSTANDES GENNEMSNITLIGE NETVÆRDI
Det gør ondt at se mange af dem,
som befandt sig i toppen af finansverdenen,
og som traf utroligt uansvarlige beslutninger,
at disse folk og de institutioner blev reddet,
men at der for lokalsamfund som mit, som stadig kæmper,
var der ikke nogen vision eller plan
om at hjælpe dem på benene igen.
Mange af landets største realkreditforeninger
indgik diskriminationsforlig.
Selvom firmaet benægtede at være gået efter sorte låntagere,
accepterede Wells Fargo at betale 175 millioner dollars.
Til forskel fra Roosevelts New Deal
gik regeringens $440 milliarder store boligkriseprogram
overvejende ikke til boligejerne.
Støtten og et enkelt viralt klip udløste en modreaktion.
Hvor mange af jer vil betale for realkreditlån til naboen
der med et ekstra badeværelse ikke kan betale regningerne?
Op med hænderne.
Hvad med, at vi alle...
-Hører du efter, præsident Obama? -Du vil...
Vi overvejer at afholde et Tea Party i Chicago i juli.
Alle I kapitalister, som vil komme til Lake Michigan,
skal jeg nok begynde at organisere.
USA!
Hvis vi fik en lighedssituation, hvor hvide og sorte
havde opnået den samme grad af uddannelse,
ville det mindske den racemæssige velstandskløft ret minimalt.
Og måske ikke engang så meget.
The Fed Reserve Bank of St. Louis
lavede en undersøgelse, der viste, at for hvide universitetskandidater,
steg deres formue drastisk som forventeligt over et par tiår.
For sorte universitetskandidater, over den samme tidsperiode,
faldt deres formue faktisk.
De tjente skam det samme, men de brugte pengene forskelligt.
Det er meget mere sandsynligt, at en sort universitetskandidat
er den mest succesrige i deres familie...
...hvorfor de pårørende beder dem om hjælp, som de giver dem.
Det betyder ikke, at hvide kandidater er mindre godgørende eller givende.
Det betyder bare, at de er som andre i deres netværk.
Sorte amerikanere var rigdom i 246 år.
I hundred år til
udelukkede en blanding af love dem fra at opbygge velstand,
og diskriminationen fortsætter i dag.
Velstandskløften har vokset sig så stor over så mange år,
at det ville kræve noget rigtig gennemgribende at fjerne den.
Hvordan fjerner man den kæmpe velstandskløft?
-Mellem hvide og sorte? -Det gør man ikke.
Erstatning.
-Hvor meget taler vi om her? -Det ved vi faktisk ikke.
Jeg tager gerne imod en check.
Går nogen her ind for erstatning for slaveri til sorte amerikanere?
-Er du? -Det er jeg.
Ifølge Bibelen skal vi reparere bruddet.
Og der er sket et brud. Det må vi anerkende.
Det drejer sig om en generations omkostninger.
Vi kan bare ikke håbe på, at vi vil trives som en nation,
når der stadig er så mange sår, der ikke er blevet gjort noget ved.
Det begyndte med slaveriet,
men det er ikke blevet mindre med tiden, og det er, fordi regeringens politik
bliver ved at sikre omstændighederne ved velstandskløften.
Det er som den Billie Holiday-sang.
"De, som har, skal få. De, som ikke har, skal miste."
Det er virkelig selvbevarende.
"Når problemet om erstatning eller forskelsbehandling
for sorte rejses,
viger nogle af vores venner tilbage i frygt.
De er enige i, at sorte bør opnå lighed, men de bør ikke forlange mere.
Overfladisk set synes det rimeligt, men det er ikke realistisk.
For det er klart, at hvis en mand går op til startlinjen af et væddeløb
300 år efter en anden mand,
ville den første skulle præsentere en utrolig bedrift
for at indhente den anden løber."