Meg fogom kérni a barátom kezét...
hamarosan.
A közvetlen azelőtti hetek voltak a legstresszesebbek,
idegőrlőek...
Tudod, milyen az, amikor már ott tartasz, hogy...
Már nem hallasz mást, csak a... tatamm, tatamm, tatamm.
Féltérdre ereszkedett,
és előhúzott egy dobozt a zsebéből, amivel teljesen meglepett.
Azt mondta: "Örökké veled szeretnék lenni".
Minden elsötétült és eltűnt,
és én ebben az üres térben voltam vele, remegő lábakkal.
Már biztosan tudják, mi volt náluk.
A gyémánt a legnépszerűbb drágakő a világon.
Bár ha összehasonlítjuk más drágakövekkel, nem teljesen egyértelmű, hogy miért.
Ezek ugyanúgy csillognak, mint a gyémánt.
Ezeket pedig nem is lehet megkülönböztetni a gyémánttól.
Ezek egyike mesterségesen előállított gyémánt.
A tudósok ma már olyan gyémántot tudnak laborban előállítani,
ami szerkezetét tekintve megegyezik a bányászott gyémántokéval.
Az emberek évről évre mégis az igazi gyémántokra költik el félretett pénzüket.
Ez az egyetlen olyan igazán drága dolog, amit bármelyikünk valaha is vett.
Nekem ez a valaha volt legszebb és legjelentőségteljesebb dolog.
Megengedheti magának, hogy vegyen neked egy szép gyémántot, nem?
Ez kedves.
Szóval mitől is olyan különlegesek ezek a kövek?
Mekkora egy gyémánt értéke?
Gyémánt, természet szülte és emberi kéz munkálta.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILM-SOROZATA
Közhelyes lehet azt mondani, hogy itt "gazdag a talaj",
VOX PRODUKCIÓ
de ezúttal ez szó szerint igaz.
Gyönyörű. És ő tervezte!
Csak maradjon is az ujjadon!
Hát persze!
Ez nem egy logikus vásárlás.
Eleve illogikus. Egyáltalán nem racionális.
Borzasztó dolgokat képviselnek.
Pénzkidobás,
amit csak azért teszünk, hogy másoknak mutogassuk.
Mit akarnak az emberek?
Mennyire akarják?
És mennyit hajlandóak fizetni érte?
GYÉMÁNTOK
Mi itt a Földön egy forró fémolvadék leves fölött lévő vékony szilárd kérgen élünk.
Ez a kéreg jellemzően kevesebb mint 40 kilométer vastag,
ami csak kétszerese Manhattan hosszának.
A rubinok, a zafírok és a smaragdok mind itt alakulnak ki.
De a gyémántok otthona mélyebben van.
A tudósok a nyomást pascalban mérik,
és ahol a gyémántok születnek, a nyomás 5-6 gigapascalnyi.
Ha elképzeljük, hogy 80 elefánt áll a nagylábujjunkon, az lenne akkora nyomás,
ami megfelel öt-hat gigapascalnak.
Minden más drágakő elemek kombinációiból áll.
Ám a gyémánt csak egyetlen egyből,
szénből.
Tudományos szempontból nézve
ez a legfontosabb része a gyémántnak.
Ezek a földköpeny darabkái, amik csapdába estek a gyémánt növekedése közben,
így ezek a zárványok az egyetlen olyan minták,
amelyekkel a tudósok a Föld mélyét tanulmányozhatják.
És ezeknek a zárványoknak a kora is meghatározható.
Ha ez az emberiség történelme, ez pedig a dinoszauruszok kora...
akkor ez az a kor, amikor az összes
ma fellelhető gyémánt született.
A legidősebb gyémántok, melyek korát ismerjük, régebbiek, mint a földi élet.
Több mint 25 millió éve
a gyémántok ritka és heves robbanásokban törtek a felszínre.
A szeizmikusan leginkább aktív régiókban egyszerűen elpárologtak.
A stabilabb területeken azonban fennmaradtak.
Íme a földön áthatoló szeizmikus hullámok térképe.
A rózsaszínűek a legstabilabb területek.
Ilyen helyeken hevernek a gyémántok észrevétlenül évmilliókon át.
A legrégebbi fennmaradt gyémánt ékszer
ez a gyűrű, ami i.e. 300 körül készült.
A következő kétezer év során
gyémántokkal találkozhatunk koronákon, gyűrűkön és brosstűkön, más drágakövekkel.
Néha esküvői ajándékként is megjelentek,
mint az a gyémántgyűrű, amelyet I. Miksa Ausztria főhercege
és I. Mária burgundi hercegnő eljegyzéskor adott át egymásnak.
Ám a gyémántok mindaddig nem váltak a szerelem páratlan ékkövévé,
míg rá nem bukkantak ezekre a gyémántlelőhelyekre Dél-Afrikában
400 évvel később.
Itt jön a képbe Cecil Rhodes, egy 17 éves brit fiatalember,
akit Dél-Afrikába, a gyarmatokra küldtek.
Egy nap majd Rodézia gyarmatosítójaként fogják emlegetni,
ami ma Zimbabwe és Zambia,
ő lesz a Rhodes Egyetem névadója,
a Rhodes-ösztöndíj létrehozója,
lelkes imperialista,
és annak a cégnek az alapítója, mely uralta a gyémántipart
több mint egy évszázadon át.
De Beers.
Az ő égiszük alatt a gyémántok kiemelkedtek a többi drágakő közül
és kulturális mérföldkővé váltak.
Hogy megértsük, hogyan,
meg kell ismernünk a De Beers-féle kisokost.
Első lépés: a készlet ellenőrzése.
Rhodes az 1870-es években elkezdte felvásárolni a versenytársait.
Fontos megérteni,
hogy nem feltétlenül a De Beers termelte a világ összes gyémántját.
Sok gyémántot termeltek, ugyanakkor fel is vásárolták
mások készleteit
ami lehetővé tette számukra a készletek ellenőrzését.
A világ készleteinek körülbelül 90%-át,
két évtizeden belül.
Ezután jön a második lépés.
Rhodes leszerződött, hogy a teljes készletét
egyetlen londoni gyémántszindikátusnak adja el.
Amikor a globális készlet az irányítása alá került a monopólium miatt,
a De Beers készlet stratégiai volt.
Ha csökkent a gyémánt iránti kereslet,
az érdekeiknek megfelelően visszatartották az árut a piacról.
A De Beers sosem árult el adatokat a tartalékaikról,
és állítólag már nincs nekik.
De 1999-ben a New York Times 5,2 milliárd dollárról számolt be.
A '40-es években az amerikai kormány is próbált saját készletet felhalmozni,
mivel a gyémánt nem csak ékszerekhez jó,
hanem egyben a világ legkeményebb természetes anyaga is.
Vagyis kulcsfontosságú a fegyverek, tankok és repülőgépek gyártásához.
És bár végül a Háborús Gyártási Tanács állította,
hogy egyetlen termék sem késett,
egy kormányhivatalnok állította, hogy a De Beers-vezette szindikátus
annyira megnehezítette a gyémántbeszerzést,
hogy Amerikának meg kellett fenyegetnie Angliát, hogy nem ad gépeket,
ha a szindikátus nem adja el a gyártásukhoz szükséges gyémántokat.
Hogy miért?
"A gyémántszindikátus azért nem ad el nekünk a készletéből,
mert nem tűrhet meg a monopóliumán kívül eső nagyobb készleteket."
Ám valaminek az árát szinten tartani nem csak a készletről szól,
hanem a keresletről is.
A második világháború előtti évtizedben a De Beers válságban volt.
Akkor volt a világválság,
és nem sokan vettek gyémántokat.
Sőt, esetleg el is adták a gyémántjaikat,
ezzel növelve a kínálatot, és tovább csökkentve az árat.
Így hát a De Beers felbérelt egy reklámcéget egy briliáns ötlettel.
Mi lenne, ha az emberek a gyémántokat megtartanák örökre?
A híres szlogen, hogy "Egy gyémánt örökké tart"
valószínűleg az egyik legsikeresebb kampány
a reklámtörténelemben.
A gyűrűk a kora középkor óta elterjedt eljegyzési ajándékok voltak,
de hogy egy gyémánt legyen azon a gyűrűn?
Ez valami új volt.
Az első kampány az USA-ban indult
a legnagyobb festők festményeivel.
Jobbra ez egy Salvador Dalí kép,
balra pedig egy Pablo Picasso.
Az üzenetük ez volt: "A gyémánt egy műalkotás".
Ezt több kampány is követte, ugyanezzel a szlogennel.
Egy évfordulós gyémántgyűrű.
A tizediken mutasd meg neki, hogy újra feleségül vennéd!
És bevált.
Az 1939-es klasszikus Elfújta a szélben
Scarlett O'Hara ezt a drágakövet kéri.
Na és milyen gyűrűt szeretnél, kedvesem?
Jaj, gyémántot!
De nagyot vegyél, Rhett!
Ám ő csak az amerikai menyasszonyok 10%-ának egyike,
aki abban az évben gyémántgyűrűt kap.
Az '50-es évekre...
Ám négyszögletes vagy körte alakú, ezek a kövek nem veszítik el az alakjukat...
...a gyémántok a lányok legjobb barátai lettek.
És 1990-re
az amerikai menyasszonyok 80%-a kapott egyet.
És ha egy gyémánt örökké tart, a legtöbben nem kérik a használtakat.
Nincs hivatalos árszabása a használt gyémántoknak, de...
Szerintem ledöbbennének,
ha megtudnák, hogy milyen kevés százalékát kapnák vissza annak, amit fizettek érte.
A vásárlási ár 25%-át, esetleg 30%-át.
A kampány akkora siker lett, hogy a De Beers ismét bevetette.
Ezúttal Japánban.
Amikor 1967-ben ez a kampány elkezdődött
szinte egy japán menyasszony sem kapott gyémántot.
Húsz évvel később már több mint 70%-uk kapott.
A '90-es években a De Beers Kínát célozta meg.
Ugyanaz a szlogen...
Ugyanaz az eredmény.
Ezek a reklámok keresletet teremtenek, és ez nem valami mocskos trükk.
Ez a kapitalizmus.
Az embereket meg lehet győzni, hogy egy kavicsot akarjanak kiskedvencnek,
ami szerintem a legnagyobb hülyeség a világon,
de az embereket igenis meggyőzték, hogy nagy becsben tartsák a kő kedvencüket.
Ezért fizetnek a reklámcégeknek annyit, amennyit.
A De Beers rendkívül jó volt ebben.
Ám a De Beersnek sem lett minden próbálkozása sikeres.
A '80-as években rá akarta venni a nőket, hogy gyémántot vegyenek a férfiaknak.
Nem vált be.
Később ismét megcélozták a nőket
a 2003-as "Emeld fel a jobb kezed!" kampányban,
azzal az elképzeléssel, hogy egy erős nőnek
a bal kezén van a jegygyűrűje,
és a jobb kezén egy gyémántgyűrű, amit önmagának vett.
Ez sem sikerült valami jól.
Lehet, hogy nők hordják,
de a gyémántok elsődleges vásárlói a férfiak.
A De Beers néhány éven keresztül felméréseket végzett.
Az egyik kérdésük:
szeretne egy gyémántgyűrűt, akkor is, ha más dolgok elé helyezné?
1990-ben a nőknek csak a 22%-a mondta, hogy igen,
de a férfiak 59%-a.
Sok férfi szerint egy gyémánt eljegyzési gyűrű megvásárlása
a felnőttkor mérföldköve.
Szerintem ez egyfajta szimbóluma annak, hogy révbe értem,
hogy megengedhetek magamnak egy ilyen jelentős vásárlást,
és ezt megléphetem.
Ez előkészítette a terepet a következő ponthoz:
összekötni a férfi által a gyémántra költött összeget a sikerességével.
Az USA-ban ez egy kulturális normává vált.
Ismered a szabályt, a gyémánt legyen kéthavi fizetésnyi.
Kéthavi fizetés.
Ezt a De Beers találta ki.
Japánban három hónappal álltak elő.
A párhuzam a gyémántok és egy férfi szakmai sikeressége között
oly mértékben fokozódott, amire a De Beers nem is számított.
A rapperek elkezdték a kedvenc ékszerészüket emlegetni.
A becenevem Jacob, az ékszerész.
Ezek a gyémántok a csuklómon...
Mennyit ér ez az egész itt?
Azt mondanám...
úgy körülbelül 35 milliót.
Már szinte mindenre tettem gyémántot.
Azt hiszem egyszer egy aranyfogkefét is kiraktam gyémántokkal.
Ez a siker jele.
Mintha azt mondanád el, hogy "Drágám, szeretlek!
Méghozzá ennyire szeretlek,
ilyen nagyon szeretlek!"
Ez egy 75 karátos, élénk sárga darab.
Karát, szín...
Amiről most beszél az a következő a listán.
Az 5-ös számú: definiáljuk az értéket!
Ha az ember besétál egy gyémántkereskedésbe,
ott hallani fog a 4C rendszerről.
A gyémántokat négy tulajdonság alapján osztályozzuk, ezek angol kezdőbetűi a 4C.
Ezek a csiszolás, a szín, a tisztaság és a tömeg karátban megadva,
ami a gyémánt méretét jelenti.
A gyémánt csiszolása ne legyen se túl lapos, se túl mély!
Vagy színtelen vagy élénk színű legyen, de ne a kettő között!
Legyen tiszta, zárványoktól mentes, amit a tudósok imádnak.
És legyen minél nagyobb.
Ezt az osztályozást a '40-es években találta ki
egy drágakőkutató intézet.
Ők kezdtek el tanúsítványokat árusítani.
Szerintem mindenki nagyon megnyugtatva érzi magát, ha kap egy tanúsítványt,
és ha valahogyan betájolhatja, hogy hol is van az ő gyémántja
az osztályozó rendszereben.
A De Beers támogatta a 4C rendszert, segítette az elterjedését.
Hogy, hogy nem, az ő gyémántjaik közül sok nagy volt és tiszta.
És a kereslet irántuk egyre nőtt.
Ám ott, ahol a gyémántokat bányászták, ez a kereslet finanszírozást jelentett
a konfliktusokhoz.
1992 és 1998 között egy lázadó csoport Angolában
több mint 3,7 milliárd dollárt gyűjtött össze gyémántkereskedelemből
egy olyan háborúra, ami legalább félmillió angolai életét követelte.
A gyémántkereskedelem segített pénzelni konfliktusokat Sierra Leonéban is,
Elefántcsontparton
és Libériában.
Ez végül nemzetközi figyelmet és negatív visszhangot vont maga után.
Véres gyémántok.
Az úgynevezett "véres gyémántok".
De az USA-ban a gyémántok iránti kereslet vajmi keveset változott.
És bár már létezik egy tanúsítási rendszer,
ami akadályozza a konfliktuszónákból csempészett gyémántok eladását,
senki sem tudja biztosan, hogy működik-e,
hiszen a gyémánt ellátólánc teljesen átláthatatlan.
Szerintem akkor nehéz,
ha az embernek nincs semmiféle papírja a gyémántjához,
hogy tényleg pontosan tudja, hogy honnan származik.
És körülbelül akkor, amikor a véres gyémántokkal voltak tele a hírek,
a De Beers és a kisokosa addig nem látott gonddal szembesült:
vetélytárssal.
A legtöbben úgy hiszik, hogy minden gyémánt afrikai,
de fontos tudni,
hogy Oroszország a legnagyobb gyémántellátó.
A De Beersnek évtizedeken át kizárólagos szerződése volt
felvásárolni a Szovjetunió legtöbb gyémántját.
A Szovjetunió felbomlásával azonban ez a szerződés is ugrott.
2005-ben a De Beers kiegyezett egy trösztellenes perben,
ami szövetkezéssel vádolta a gyémánt árának rögzítése érdekében.
Beleegyezett, hogy visszafizet 295 millió dollárt amerikai fogyasztóknak.
Egy másik perben az USA kormányával szemben
a De Beers bűnösnek vallotta magát árrögzítésben.
A De Beers piaci részesedése csökkenni kezdett.
Ám valami furcsa dolog történt:
a gyémánt ára nem csökkent.
A De Beers többé már nem a legnagyobb játékos,
de a cégek még mindig az ő kisokosukat forgatják.
Az Alrosa a világ legnagyobb gyémánttermelője.
Körülbelül 27%-os a piaci részesedésünk,
ami azt jelenti, hogy minden negyedik gyémánt
egy Alrosa gyémánt.
A három legnagyobb előállító:
De Beers, az orosz Alrosa és Rio Tinto...
Egyikük sem kezel stratégiai készletet úgy,
ahogy a De Beers tette a monopólium korszakában,
de visszatartják az árut a piacról,
ha úgy érzik, nincs jelentős kereslet.
Ön mit gondol a gyémántok felhalmozásáról,
és hogyan biztosítja az iparág azt, hogy ne legyen túl sok gyémánt
a piacon oly módon, hogy az már levinné az árát?
Van egy hivatalos állásfoglalás, amit most el kellene mondanom...
Néha persze van olyan, hogy a kínálat nagyobb, mint a kereslet,
és ilyenkor persze nem szeretnénk csökkenteni az árakat,
mert nem akarjuk kockáztatni a gyémánt belső értékét,
vagy azt, amit a vevő végül meg fog venni.
Jelenleg nem igazán tudnám elképzelni,
hogy ki lenne az, akinek érdeke lenne csökkenteni az árat.
Beleértve a fogyasztókat is.
Tegyük fel, hogy adok egy üveg vörösbort.
Mondjuk az egyik 75 dollárba kerül, a másik 20 dollárba...
Ha az ember sokat tud a borokról, megnézi a címkét, megkóstolja,
és ha ért hozzá, akkor esetleg meg tudja mondani,
hogy igazából ez a 25 dolláros bor a jobb.
A legtöbben azonban nem képesek erre.
Ők ideadják nekem a 75 dollárt.
Ezért lesz ez a fordított kép,
hogy ha emeljük az árat,
a mennyiségi kereslet nem csökkenni fog, hanem emelkedni.
Ezeket Veblen-javaknak nevezzük, amik olyan különleges termékek,
aminek az árát az emberek egyfajta jelzőként értelmezik.
Más híres Veblen-javak többek közt
a Birkin-táskák, a Cristal pezsgő és az ügyvédek.
Szerintem igenis van a gyémántoknak egyfajta vágyakozási értéke,
hogy az ára, az, hogy drága, hozzáad a vágyakozáshoz.
Hordoz egyfajta révbe érkezést, egyfajta törekvést.
Vagyis az emberek hajlandóak busásan fizetni értük.
Még akkor is, ha létezik egy szerkezetileg azonos alternatíva.
A gyémánt szerkezete egyszerű:
Minden szénatom négy kötést létesít a szomszédaival.
A grafitban is csak szénatomok vannak, de csak három kötést létesítenek.
Ennek az apró különbségnek köszönhető, hogy a grafit elég puha a ceruzákhoz,
a gyémántok pedig olyan kemények, hogy csak egy másik gyémánttal csiszolhatók.
Először az '50-es években sikerült gyémántot előállítani laboratóriumban.
Kicsit megbabráltam és előtűntek a csillanások.
A térdem remegni kezdett, le kellett ülnöm.
A tudós Tracy Hall a BBC-nek adott interjújában
írta le a pillanatot, amikor csapatával
1954-ben elsőként sikerült konzisztensen és nyilvánosan gyémántot előállítaniuk.
Abban a pillanatban tudtam, hogy végre sikerült
ELSŐ MESTERSÉGES GYÉMÁNT
az emberiségnek a grafitot gyémánttá alakítani.
Ma már drágakő minőségű köveket szedünk ki gépekből.
Két teljesen eltérő módon lehet gyémántot növeszteni.
A magas hőmérsékleten és magas nyomáson történő gyémántnövesztés
azokat a természetes körülményeket reprodukálja,
amelyek között a szén gyémánttá kristályosodik.
Kémiai úton, gőz halmazállapotból is lehet gyémántokat nevelni.
A szénhidrogén gázokat befecskendezik egy növesztő kamrába,
majd mikrohullámú plazmaenergia segítségével
bontják a szénhidrogén kötéseit,
lehetővé téve, hogy szabad szénatomok záporozzanak egy gyémántlemezkére.
Így a gyémánt atomról atomra növekedni kezd függőleges irányban,
rendkívül magas tisztaságú, kiváló minőségű gyémántokat eredményezve.
A gyémánt az gyémánt, függetlenül attól, hogy laboratóriumi,
vagy a föld szülötte-e.
Találják ki! Melyik a mesterséges?
Biztos nem tudták!
Nagyon speciális laboratóriumi felszerelés kell ahhoz,
hogy kiszúrjuk az apró eltéréseket a két termék között.
És ahogy a növesztett gyémántok egyre jobbak lettek,
egyre olcsóbbak is lettek.
Ezzel elértünk a kisokosunk hetedik pontjához:
Ha nem tudod legyőzni, csatlakozz!
2016-ben a De Beers és társai a természetes gyémánt iparágban
visszavágtak a mesterségeseknek
egy reklámkampánnyal: "A valódi ritka".
Kedves lesz és valódi.
Ám aztán 2018-ban a De Beers saját mesterséges gyémánttal állt elő,
méghozzá a piacon a legalacsonyabb áron.
Állítják, hogy szerintük ennyit ér, hiszen tömegtermékről van szó.
De egyesek szerint ezzel csak rontani akarják a mesterséges gyémántok értékét.
A De Beers törekvése,
hogy a ligh-box gyémántokat ennyire olcsón adja
egyértelműen a termék befeketítését szolgálja.
A laboratóriumi gyémántok jobbak, mint a sárgyémántok,
vagy bányászott gyémántok, amik a földből jöttek.
De a mesterséges gyémántokat előállító cégek kiaknázzák
a gyémántok és a szerelem közötti tartós párhuzamot.
Mivel én gyémántokat adok el, nekem tetszik ez a párhuzam.
Ez a párhuzam a De Beersnek köszönhető.
A mesterséges gyémántot előállítók azzal érvelnek,
hogy a termékük innovatívabb, környezetbarátabb,
hogy ezekben megelőzik a természetes gyémántokat.
De ugyanakkor továbbra is ragaszkodnak az értékekhez, ami a gyémánthoz kötődik,
amit a De Beers egy évszázad alatt felépített.
A legtöbb vásárló persze azt gondolja
bizonyos szinten, hogy a "A szokványos hülyeség, ugye?
Megmondják, hogy ezt kell tennünk,
hogy így kell kifejezni a szerelmet."
Szerintem viszont arról van szó,
hogy van valami igazán megható abban,
hogy ezt tesszük valakiért,
hogy nyilvánosságra akarjuk hozni
hogy mit érzünk valaki iránt,
és az, hogy ezért kidobunk egy csomó pénzt az ablakon
egy elég meggyőző érv,
hogy tényleg úgy is érzünk, ahogy mondjuk.
Attól, hogy a szerelem és a gyémánt párhuzama
a marketing szülötte,
még nem kevésbé valódi.
Nekem ez a valaha volt legszebb és legjelentőségteljesebb dolog,
de nem a gyémánt miatt,
hanem mert ő a legjobb barátom.
Azt mondta: "Ez anyukám gyémántja volt."
Na akkor kezdtem el igazán zokogni!
Ha jobban belegondolunk, hogy egy reklámkampány vezetett el ide,
amit most a házasságkötés nagy lépésének tekintünk,
hogy venned kell egy gyémántot,
elég dühítő belegondolni.
De ugyanakkor logikus is.
Nem én találtam ki. Ez a világ elvárása.
Egy gyémánt köszönhető a hőnek...
az időnek...
a kapitalizmusnak...
és nekünk.
És mégsem hülyeség, mert amennyire sok embert
meggyőztek róla,
arról árulkodik, hogy az ő történetük az emberiség
komplexitásából táplálkozik.
Ha belegondolunk
annak, amit csinálunk, amit viselünk,
amit hordunk...
A legnagyobb része azt kommunikálja, hogy kik is vagyunk mi.
Ez az én gyémántom.
Szerintem csodálatosan meseszép.
Mit akarnak az emberek?
Mennyire akarják?
És mennyit hajlandóak fizetni érte?
A kérdés inkább úgy szól, hogy: "Hogyan értékeled a különböző dolgokat?".
Szerintem a gyémántok olyanok, mint egy tintapaca teszt,
azt látsz bele, amit akarsz,
és a szempontjaidat aszerint fogalmazod meg, ami a legfontosabb a számodra.
Ő a mindenem...
jóban rosszban.
A világot jelentette nekem, amikor ezt a gyűrűt kaptam tőle.
- Szeretem a kezeden látni. - Tudom, én is szeretem a kezemen látni.
Köszönöm.
Szerintem egy gyémánt értéke nulla.
Az értéke pontosan akkora,
amire azt a személyt tartjuk, akitől kaptuk.
A feliratot fordította: M. Detti