Az emberek tíz másodpercenként körülbelül 24 000 állatot ölnek meg a húsukért.
Ez évente 75 milliárdot jelent.
És ezt korábban elképzelhetetlen sebességgel és hatékonysággal tesszük.
Míg a föld népessége több mint kétszeresére nőtt az elmúlt 50 évben,
a feldolgozott hús mennyisége több mint négyszeresére.
Jelenleg körülbelül egymilliárd sertést,
egymilliárd birkát,
másfél milliárd szarvasmarhát
és 23 milliárd csirkét tartanak a földön.
Ennyi állat felnevelése a modern technológia csodája,
ám hamarosan betelik a pohár.
A hústermeléssel kapcsolatos üvegházhatású gázkibocsátás és föld- és vízfelhasználás
gyors ütemben válik fenntarthatatlanná.
Ahogy most húst fogyasztunk, történelmi anomáliává fog válni,
ami a 20. század közepén kezdődött,
de nem folytatódhat sokáig a 21. században.
Ám a hús iránti kereslet nem lankad.
Sőt, 2050-re várhatóan
elérjük a 455 millió tonnát.
Tehát akkor...
hogyan fogják a jövő generációi kielégíteni a húsétvágyukat?
Valószínűleg a haszonállatokat legelőször élelmezési célokra használták.
Betegségektől mentes, és szennyezéstől való félelem nélkül fogyasztható.
A bőrök a húsológépbe kerülnek.
A túlzott húsfogyasztás az,
ami a bolygó számára fenntarthatatlanná teszi.
Mit akarnak még? Betiltják a marhahúst?
Mi növényevők vagyunk. Az állatok csak közvetítők.
Tiszta, biztonságos és tápláló. És hűen címkézett.
Gyönyörű sültes tál.
A HÚS JÖVŐJE
Nehéz lenne a húsevőknek leírni, hogy mitől is olyan finom a hús.
Az íze... laktató.
Úgy érzem, tele vagyok tőle.
Igazán szaftos.
Attól fincsi, hogy...
nagyon szaftos.
Nem lehet összehasonlítani semmivel, mert nem olyan, mint bármi más.
A húsevés leírhatatlan érzése
messze visszanyúlik.
Ez egy 3,4 millió éves állati csont, amit Etiópiában találtak.
Akkoriban
az Australopithecus afarensis
járta Kelet-Afrika síkjait.
Ezeknek a korai embereknek nagy, lapos fogaik voltak,
ami jól illett a gyümölcsökből, magvakból és levelekből álló étrendjükhöz.
Ám ezek a vágásnyomok egy új viselkedésforma legkorábbi bizonyítékai,
a mészárlásé.
Az emberek elkezdtek húst enni.
A világ három legnagyobb mindenevője az ember, a patkány és a csótány,
hiszen ezek mindenütt ott vannak, és mindig találnak ennivalót.
A húsban bőven van energia, fehérjék, zsírok, ásványi anyagok és vitaminok,
többek közt a B12 vitamin is,
ami az állati termékeken kívül nehezen fellelhető a természetben.
Rengeteg vas is van benne,
ami elengedhetetlen a a vörösvérsejtjeink egészségéhez.
Vas ugyan a növényekben is van,
de annak legtöbbje egy másik fajta,
ami nem szívódik fel jól a szervezetben.
A húsban lévő vas különleges,
mert a hem nevű molekula kötődik hozzá,
és a hem vas egyetlen forrása az állati vér és izom.
A fehérjék és tápanyagok beáramlása
lehetett az oka, hogy a testünk megváltozott.
Kisebb gyomor, rövidebb bélrendszer és nagyobb agy.
Egyesek szerint a vadászat vitte rá őseinket,
hogy szerszámokat készítsenek,
komplex nyelvet és társadalmi struktúrát alakítsanak ki.
Felmerül, hogy maga a húsevés tett minket emberré.
Mondhatni természetes dolog, hogy az emberek szeretik a húst.
Része a biológiánknak.
Szerintem az emberek mindig is több húsra vágytak, mint amennyit el tudtak ejteni.
Ám tízezer évvel ezelőtt valami jelentős dolog történt.
Megtanultunk állatokat háziasítani a húsukért.
Őstulkokat szarvasmarhákká tenyésztettünk,
vaddisznókat házisertéssé,
és bankivatyúkokat házityúkokká.
Az egyik legfontosabb lépés az emberiség történelmében
a növények és az állatok háziasítása.
Megváltoztatta a világot.
A gazdálkodással települések jöttek létre.
A népesség növekedni kezdett
és a szelektív tenyésztés révén
egyre jobban átváltoztattuk az állatokat, hogy kielégítsék a húséhségünket.
Majd úgy egy évszázaddal ezelőtt kezdődően
a modern tudomány lehetővé tette, hogy úgy módosítsuk az állatokat, mint eddig soha.
A farmkutatás a betegségek kézben tartásához vezet,
a fajták és a termelékenység javításához.
És mint az üzleti életben,
itt is komoly erőfeszítéseket tesznek a termék javítására.
Hogy megértsük, mit jelent ez, nézzük meg a csirkéket!
Ezek ugyanolyan idősek,
de ez antibiotikumot is tartalmazó étrenden van.
Vegyük észre mennyivel nagyobb lett!
Ugyanakkor ez a kisebbik
csak normális étrenden volt.
Vegyünk például egy csirkét 1957-ből
és hasonlítsuk össze egy 2005-ös csirkével!
Óriási melle van, szinte egy szörnyeteg,
pedig ugyanolyan idős, mint ez az 1957-ből való,
ami olyan mellette, mint egy galamb.
A mai csirkék négyszer, ötször nagyobbra nőnek
köszönhetően a növekedésserkentő antibiotikumoknak,
vitaminoknak és a szelektív tenyésztésnek.
Ha megnézzük ezt a csirkét,
belátjuk, hogy öthetes korában muszáj levágni,
mert a lábai nem bírják el tovább a teste tömegét.
Nagyjából elérjük a biológiai határait annak, amit ki lehet hozni egy állatból.
Lassan annak is elérjük a határát, hogy hány háziállat fér el a Földön.
Ha az egész világon annyi húst ennének, mint ezeken a legtöbb húst evő helyeken,
minden lakható négyzetmétert
élelmiszer-termelésre kellene felhasználnunk.
És még akkor sem lenne elég a hely,
pedig az állatok nagy részét már most is a lehető legkevesebb helyen tartjuk.
A csirkeiparban úgy tartják,
mindez egy nőnek köszönhető:
Cecile Steele-nek.
1923-ban
megrendelt 50 naposcsibét.
Ám a megrendelőlapra véletlenül plusz egy nulla került,
így végül 500-at kapott.
Steele úgy döntött, hogy megtartja őket.
Betömködte őket ólakba, és megpróbálta egyszerre felnevelni mindet.
Akkoriban az emberek nem igazán ették a csirkét,
csak a tojásért tartották.
De a csirkék létszámából adódóan
Steele olcsóbban tudta árulni a csirkéit.
A következő évben már 1000-ről 10 000-re növekedett.
Legyen különleges a vasárnapi vacsora?
Csirke, bevizsgálva és osztályozva,
takarékosan minden nap!
Bizony, egyetlen generáció alatt
a honfitársaink megduplázták a baromfifogyasztásukat.
A gyárgazdálkodás megugrott,
és ugyanígy az étvágyunk a csirkére,
és minden más húsra is.
Aztán újszerűen kezdtük enni.
A '30-as évektől fogva létezik a Spam, vagyis a löncshús.
A '40-es években a hamburgerhús jelent meg,
ami vágóhídi hulladékból készült.
A '80-as években pedig elterjedtek a csirkefalatok.
Amikor állatot fogyasztunk, az többé már nem úgy néz ki, mint az állat.
Az állattartás feldolgozóipara megkönnyíti távol maradnunk attól,
hogy valójában kit is eszünk meg, amikor állatot eszünk.
Sokan érzik kellemetlennek a húsevést,
ha a hús emlékeztet az állatra, ami az valaha volt.
Manapság az állatok többségét a látóterünkön kívül tenyésztik
olyan koncentrált etetőtelepeken, mint ez is.
Csak azért nem betegszenek meg az állatok attól,
hogy ilyen szűk helyen vannak, mert antibiotikumokat kapnak.
Ám a hírek több évtizede azt mutatják, hogy ez nem mindig válik be.
A becslések szerint kétmillió amerikai kap szalmonellamérgezést évente.
Újra megtörténhet.
Szennyezett húsból származó újabb halálos ételmérgezés.
Vehetnének tisztább húst?
Az lenne a cél, de az is csak olyan tiszta, amilyen tiszta a hús lehet.
Elmentem húsért, de féltem megvenni.
Még meg is szagoltam, és szerintem nem volt jó szaga.
És az antibiotikumok nem használnak vírusok ellen.
És néha
a vírusok a tenyésztett állatokról az emberekre is átterjednek,
mint a kergemarha-kór,
a sertésinfluenza
és a madárinfluenza.
Szerintem az embereknek rá kell ébredniük,
hogy nagyon súlyosan megfizetünk az állatokért a környezetben.
Lassan tízmilliárd ember él egy olyan helyen,
ahol a következő 30 évben több élelmiszert kell megtermelnünk,
mint eddig az egész emberi történelemben.
Míg a húsfogyasztás nem változik a leggazdagabb országokban,
a feltörekvő gazdaságokban ugrásszerűen nő.
Az történik, hogy a világ 20%-a,
a nagy húsfogyasztók egyre jobban aggódnak
a húsfogyasztásuk hatása miatt.
És a világnak az a 80%-a,
akik amiatt aggódnak, hogy elegendő tápanyaghoz jussanak,
növekszik.
Ahogy az országok egyre gazdagabbá válnak, és erre Kína és India a legjobb példa,
a középosztály úgy kezd táplálkozni, mint mi.
Húsos fogások. Sok fehérjét akarnak.
Ám a hús az egyik legkevésbé hatékony módja az emberek táplálásának.
Minden 100 gramm növényi fehérje, amit egy tehén megeszik,
mindössze csak négy gramm fehérje lesz abban a marhában.
Ha a kalóriákat nézzük, még kevesebb.
Ott vannak tehát ezek a hatalmas földek
a Közép-Nyugaton, Brazíliában és Kínában, amik csak a takarmányozást szolgálják,
és jó lenne, ha ezek bennünket etetnének.
A baj persze csak az, hogy mi a húst szeretjük,
a növényeknek pedig nincs hús ízük.
De mi lenne, ha lenne nekik?
A húsimádók nem azért szeretik a húst, mert az egy állati tetemből származik,
hanem annak ellenére szeretik, hogy egy állati tetemből származik.
Ez egy Impossible Burger.
Ez pedig egy Beyond Burger.
Mindkettő növényi alapú pogácsa, ami a hússal próbál versenyezni.
A megoldás nagyon egyszerű.
Létre kell hozni...
egy olyan húst, ami kompromisszumok nélkül ízletes,
legalább annyi vagy több fehérje, vas és egyéb tápanyag van benne,
amit az emberek szeretnek a húsban,
legyen konyhabarát,
legyen elérhető és megfizethető.
És ha mindez sikerül, akkor a meccs eldőlt.
A '80-as évek óta
a növényi alapú húspótlók főleg szójababot és búzaglutént használtak.
A reklámok, mint például ez a Quorn protein reklám,
azt állította, hogy helyettesíti a húst az étrendben,
de azt nem, hogy olyan íze lenne, mint a húsnak.
A Quorn burger egy ízletes alternatíva a hús helyett
és nagyon egészséges.
És akár a többi burgert, ezt is tetszés szerint fogyaszthatjuk.
Még azok, akik eladták sem igazán tudták, hogy hogyan reklámozzák az ízét.
Akár egy pulyka.
- Úgy néz ki... - De olyan íze is lesz?
Egy kicsit pulykaízűnek kellene lennie.
Van egy pszichológiai gát,
hogy a legtöbb húsevő azt gondolja, hogy a növényalapú húspótló
nem olyan, mint a hús.
És még mindig ez a legnagyobb kihívás ezeknek a cégeknek,
hogy valami olyan ízű, illatú és állagú dolgot kell létrehozniuk, mint a hús.
Jelenleg messze az a legfontosabb tudományos kérdés a világon:
mitől olyan finom a hús?
Sokkal nehezebb kérdés, mint hinnék!
Nem létezik egyetlen marha ízű aroma molekula.
Hogy rájöjjenek a receptjére, a tudósok húsdarabokat hevítettek fel,
és mintákat gyűjtöttek fölöttük a levegőből sülés közben.
A cső másik végén egy kicsi tölcsér van
valakinek az orrával,
és az illető 45 percen keresztül ott ül és szimatol.
Amit éreznek, az a hús húsosságát adó összetevők illata.
A molekulák szaga lehet olyan,
mint a juharszirup, égetett gumit,
éppen meggyújtott gyufa...
használt pelenka,
menta, orgona,
izzadság, kén...
És az egyik legfontosabb dolog, ami a vörös hús jellegzetes ízét adja?
Az a bizonyos különleges összetevő, ami az állatokban van, a hem vas.
Az Impossible Foods szabadalmaztatta a hem vas laboratóriumi szintézisét 2015-ben.
Az eredmény a növényi húspótlók egy új generációja,
ami ízre, tapintásra olyan, mint a hús, és úgy is vérzik.
De míg az összetevőik egészségesnek tűnnek, és nincs bennük koleszterin,
körülbelül ugyanannyi kalória van bennük, mint egy natúr marhahúspogácsában,
hasonló arányban tartalmaz telített zsírt,
és több mint ötször annyi benne a nátrium.
Ezek nem egészséges ételek,
hanem burgerek.
És a befektetők nagy jövőt jósolnak nekik,
Bill Gatestől és Richard Bransontól kezdve
Jay-Z-ig és Katy Perryig, aki még be is öltözött
egy Impossible Burgernek a Met Gála after-partyjára.
2019 májusában a Beyond Meat megünnepelte,
hogy az első húspótló gyártó cég lett, ami nyílt körű lett.
És a nap végére a részvények ára 163 százalékot ugrott,
amihez fogható nem történt a dotkomlufi óta.
A növényi hús mozgalomnak
megvan az az előnye, hogy nem akar rávenni, hogy megalkudjunk.
Meg tudja adni ugyanazt az élményt
és mellé megfelel az erkölcsi céljainknak is.
Ez így elég jól hangzik,
ha tényleg tudja mindet.
Nos, ha ezt a húst fogja enni a következő generáció,
vajon hogy ízlik nekik?
Szereted a zöldségburgert?
Úgy, ahogy.
Sosem ettem zöldségburgert.
Nem szeretem a zöldségeket.
Ez fincsi, egész jó.
MARHAHÚS BURGER
Ez ízlik?
IMPOSSIBLE BURGER
Nekem ez ízlik.
Ennek jó az íze.
Nekem ez ízlik a legjobban.
Szerintem az íze olyan, mint a marhahús.
Sosem találtam volna ki, hogy ez volt a zöldségburger,
mert pont olyan ízű, mint egy igazi burger.
Az nem olyan ízű, mint egy hamburger.
Hanem milyen ízű?
Sárgarépa!
Annyira megszoktam a rendes burgereket,
hogy nehéz lesz átállni a zöldségburgerekre.
Mit szólnál, ha azt mondanám, hogy az, amelyik a legjobban ízlett,
az ott, középen
teljesen növényekből készült?
Soha többé nem ennék ilyet!
Viselkedést változtatni nehéz.
Sokan nem fognak ilyen könnyen lemondani a húsról.
Olyan erősen rászoktattak bennünket a húsevésre,
hogy sokunk számára nem fog csak úgy elmúlni ez a sóvárgás attól,
hogy egy nap ráébredünk, hogy ezek az élelmiszerek gondot jelentenek.
Ezért néhány cég mással próbálkozik:
húst termelnek anélkül, hogy leölnék az állatot.
Ezek csirkesejtek.
Pár héten belül
bepanírozzák és kisütik őket kis falatkákba, mint ez is itt,
ám ezek a sejtek nem egy csirkében növekszenek.
A tenyésztett hús nem különbözik
a hagyományos hústól, amit több tízezer éve eszünk.
Ez is egy állatból van.
Csak az a különbség, hogy nem kell leölni az állatot.
A recept egyszerű. Ez hús.
Valójában a receptje elég bonyolult.
Négy fő összetevő kell hozzá.
Az első egy sejttenyészet,
egy apró szövetminta, amit egy élő állat testéből vettek.
Aztán ott van az alapzat.
Ez az a felület, amihez a sokszorozódó izomsejtek hozzátapadnak.
A növekedéshez a sejteknek egy tápközegre is szükségük van,
egy kotyvalékra, ami a fehérjékkel, vitaminokkal, cukrokkal és hormonokkal
látja el a sejteket növekedésük és osztódásuk közben.
És végül, egy bioreaktor,
vagyis egy hőszabályozott környezet, ami felveszi a friss tápanyagokat,
és kidobja a hulladékot.
Elképzelhetjük úgy, mint egy mesterséges testet, amiben nőhet a hús.
Úgy kilenc hét alatt
ez az aprócska sejtcsoport egy ehető húsdarabbá nő.
A korai kutatások szerint
a folyamat a marhahús-előállítás energiaigényének a felét használná,
víznek és termőföldnek csak apró töredékét,
és jelentősen csökkenti az üvegházhatású gázkibocsátást.
De a legfontosabb kérdés:
egyáltalán jó az íze?
2013-ban a világ végignézhette az első laboratóriumi hús ízpróbáját,
a BBC jóvoltából.
Azt mondták, szinte húsízű.
Elég intenzív íze van.
Nagyon hasonlít a húsra.
De nem olyan szaftos.
És még egy jelentős különbség, hogy ez a hamburger
330 000 dollárba került.
Ez a fickó gyártotta le,
Mark Post, a holland vegyész.
Mindössze hat évvel később Post hús start-up cége állítja, hogy az előállítás
költségét 99.997%-kal csökkentette, húspogácsánként mindössze 10 dollárra.
Jelenleg több tucat sejtalapú hús start-up cég
verseng, hogy első lehessen a piacon
Hollandiától Izraelen keresztül Szingapúrig,
de egyikünk sem tökéletesítette a receptet... Még.
Az első probléma a tápközeg beszerzése.
A jelenleg használt folyadék a magzati borjúszérum.
Ez az elegánsabb kifejezés arra,
hogy vér egy meg nem született borjú szívéből véve, ezzel azonnal megölve azt.
A sejtalapú hús gyártók egy növényalapú helyettesítőt keresnek,
de a szakértők nem tudják, hogy mikor lesz ez lehetséges, ha egyáltalán.
A másik probléma a szerkezet.
A darált hús mondjuk olyan, mint a hamburger, vagy a csibefasírt,
a rostos hús pedig egy szelet sült,
vagy az a szép, zsíros tonhal szelet.
A darált hús a könnyű dolog, a rostos viszont sokkal nehezebb.
Ehhez az kellene, hogy a tápanyagokat a hús közepén lévő sejtekhez juttassák el,
ahogyan a véredények teszik egy állat testében.
A kutatók különböző módokon próbálják megvalósítani ezt,
például egy spenótlevél érszerkezetét felhasználva,
ám szakértők szerint még legalább tíz évre vagyunk attól,
hogy egy zamatos sztékhez foghatóval elő tudjunk állni.
És akkor még ott van az undorfaktor is.
Egy 2016-os felmérés szerint
sok amerikai nem kér abból,
hogy rendszeresen egyen laboratóriumban növesztett húst.
Egyesek meg sem kóstolnák.
Szóval még mindig tetszik a laborban növesztett hús gondolata?
Majdnem hányok tőle.
- Miért ne próbálna ki valami újat? - Nem.
- Ha fizetek 200 eurót? - Akkor sem, ha fizet érte.
- 1000 eurót? - Nem.
Amúgy sem hangzik valami csábítónak, mesterséges, kémcsőburger. Nem.
Sokan a sejtalapú hús alapgondolatát gusztustalannak tartják,
de sokan a másmilyen húsokat is gusztustalannak tartják.
Az undor egy kulturális dolog, nem velünk születik.
Minden kultúra kiválasztott fogyasztásra bizonyos állati dolgokat.
Sok a kulturális különbség azt illetően, hogy mi az undorító.
Sok nyelven
a különböző húsok leírása
megkönnyíti az állatok elfogyasztását.
A nyelv közelíthet bennünket a valósághoz, vagy elszakíthat tőle.
Ha megfigyeljük a hússal kapcsolatos nyelvezetet
például ez nagyon érdekes.
Álcázzuk a hús tényleges forrását.
Nem mondjuk azt, hogy tehenet eszünk,
hanem, hogy marhahúst.
Nem mondjuk, hogy disznót eszünk,
hanem sertéshúst.
Amikor az ember elkezd egy disznóra gondolni egy sertéskaraj fölött,
akkor már félig vegetáriánus.
Lehet, hogy a sejtalapú húsnak csak a nevével van baj.
A laborban nőtt, a kémcső-hús vagy az in vitro nem túl étvágygerjesztőek,
ezért küzdenek a gyártók olyan nevekért, mint például
tenyésztett, tiszta vagy sejtalapú hús.
Ám egyesek visszavágnak.
2018-ban Missouri lett az első állam az USA-ban
ahol megtiltották, hogy hús néven adjanak el olyan élelmiszereket,
ami nem kifejezetten vágóállatból származik,
egy évig terjedő börtönbüntetés terhe mellett.
Ugyanabban az évben
az Európai Unió indítványozta, hogy a hús helyettesítők
ne reklámozhassanak olyan szavakkal, mint
szték, kolbász vagy burger.
És sokan, akik állattartással foglalkoznak
teljes szívükkel a mellett vannak, hogy a sejtalapú hús nem az igazi.
Amerre csak járok, a fogyasztók mindig azt mondják,
hogy amikor a boltban vásárolnak,
belegondolnak abba, amit mi családokként teszünk.
A földeken, gondoskodunk a földről,
mindennap gondoskodunk a marhákról.
Nem az jut eszükbe,
hogy valaki egy sejtcsoportot összerakott, hogy létrehozzon egy új terméket.
Az nem szarvasmarha!
De hát manapság a legtöbb ételünk nem egyenesen a földről az asztalra kerül.
Valójában az ételeink legtöbbje egy laborban kezdte.
Mint minden más is.
A joghurt, a müzli.
A Gatorade sportital.
Az almaszósz.
Minden ilyen bolti cucc egy laborból indult el.
De attól, hogy ott kezdték, még nem ott végzik.
Ezeket nem laborban gyártják, hanem gyárakban, üzemekben.
És az állatokat, amiket megeszünk, évezredeken át módosítottuk
szelektív tenyésztés, mesterséges megtermékenyítés, növekedési hormonok,
24 órás klíma-vezérelt tárolók,
dúsított takarmány és gyógyszerek segítségével.
Az USA-ban az évente eladott antibiotikumok több mint 70%-a
a vágóállatoké lesz.
Az emberek azt hiszik, hogy a kukorica vagy a szarvasmarha természetes dolog.
Természetesen nem az. Erősen háziasított termékek.
Hatalmas adag emberi feldolgozás fordítódik bele.
A technológia tette lehetővé tette, hogy húst fogyasszunk úgy, ahogy ma tesszük,
és lehet, hogy csak az újabb technológiák
tudják majd kielégíteni a húséhségünket a jövőben.
Azért vagyunk ma itt, mert a húskészítmények olyan szuperek.
Csakhogy megváltoztatják a Földünk felszínét.
Járványos vírusokat hoznak létre.
Veszélyeztetik az antibiotikumok hatékonyságát.
Az fogja megváltoztatni a piacot, ami mindig is szokta:
a pénz, és egy termék, amit az emberek imádnak.
Ez az egész a technológiáról szól.
Én tudom, hogy nem szeretjük az ételeket technológiának tekinteni, pedig az.
Maga a hús gondolata
érzelmileg sokkal telítettebb, mint egy okostelefoné.
A hús több, mint egy állat íze.
A hús identitás, kultúra, a történetek, amiket magunknak mesélünk.
Évtizedeken keresztül
olyan jövőről álmodtunk, amiben állatok nélkül kaphatunk húst.
Se fej... se szárny.
Csak hús!
Az állatok már nem lesznek rabszolgáink a húsukért.
Olyan frisset és ízleteset láttál, mint a hús,
de szervetlenül materializáltuk,
a transzportereinkből származó mintákból.
1932-ben
még Winston Churchill is megjósolta
"Ki fogjuk kerülni az abszurdumot, hogy felnevelünk egy egész csirkét,
hogy megehessük a mellét vagy a szárnyát,
ezeket a részeket külön nevelve egy megfelelő közegben."
Gondoljunk csak bele a modern világba!
Ahogy megoldottunk olyan problémákat, mint a víztisztítás.
Vannak műholdjaink is.
Miért ne tudnánk megoldani ezt? Igazából valószínűleg meg tudjuk oldani.
A feliratot fordította: M. Detti