Každých 10 sekund
lidé kvůli potravě zabijí zhruba 24 000 zvířat.
To je až 75 miliard ročně.
Děje se to nevídaně rychle a efektivně.
Světová populace se za posledních 50 let více než zdvojnásobila,
ale produkce masa narostla více než čtyřnásobně.
Na planetě je zhruba miliarda prasat,
miliarda ovcí,
1,5 miliardy krav
a 23 miliard kuřat.
Chov tolika zvířat je úžas moderní technologie,
ale přichází bod zlomu.
Země, voda a emise skleníkových plynů v produkci masa
se rychle stávají neudržitelnými.
Způsob, jakým jíme maso, se stane historickou anomálií,
která začala v polovině 20. století
a nemůže pokračovat o moc déle.
Ale poptávka po mase neklesá.
Naopak, do roku 2050 se očekává,
že dosáhne 455 milionů tun.
Takže...
jak budoucí generace uspokojí svou chuť na maso?
Jídlo bylo nejspíš jedno z prvních využití zvířat.
Je zdravé a lze ho konzumovat beze strachu z kontaminace.
Kůže jdou do mízdřicího stroje.
Nadměrná konzumace masa
je pro planetu neudržitelná.
Co chtějí dělat dál? Zakázat hovězí?
Máme jíst rostliny. Zvířata jsou jen prostředník.
Libové, bezpečné a zdravé. A řádně označené.
Je to krásná pečeně.
BUDOUCNOST MASNÉHO PRŮMYSLU
Konzumentům masa se může těžce popisovat, co jim na něm tak chutná.
Chutná... uspokojivě.
Dává mi pocit, že jsem plný.
Je hodně šťavnaté.
A je dobré, protože...
Je hodně šťavnaté.
Nejde to s ničím srovnat, protože se tomu nic nepodobá.
Nepopsatelný pocit, který cítíme při konzumaci masa,
je s námi už dlouho.
Toto je 3,4 milionu let stará zvířecí kost z Etiopie.
V té době australopiték afarský
pobíhal po východní Africe.
Tito raní lidé měli velké, ploché zuby,
které byly přizpůsobeny ke stravě z ovoce, semen a listů.
Tyto řezné stopy jsou nejstarším důkazem nového chování –
řeznictví.
Lidé začali jíst maso.
Tři z největších všežravců světa jsou lidé, krysy a švábi,
protože jsme všude. Vždycky najdeme něco k jídlu.
Maso je plné kalorií, bílkovin, tuků, minerálů a vitamínů,
včetně vitamínu B12,
který je v přírodě mimo živočišné produkty těžko dostupný.
Také obsahuje hodně železa,
které je zásadní pro červené krvinky.
Rostliny sice mají železo,
ale převážně jiný druh,
který tělo dobře nevstřebá.
Železo v mase je výjimečné,
protože obsahuje sloučeninu hem.
Jediným větším zdrojem hemového železa jsou krev a svaly zvířat.
Tento přísun bílkovin a živin
může stát za změnou našeho těla.
Menší žaludky, kratší střeva a větší mozky.
Někteří věří, že lov masa je to, co vedlo k vývoji prvních nástrojů,
komplexního jazyka a sociálních struktur.
Konzumace masa z nás v podstatě udělala člověka.
Je přirozené, že lidé mají rádi maso.
Je to část naší biologie.
Lidé vždy chtěli více masa, než se jim dostávalo.
Ale před 10 000 lety se stalo něco vážného.
Naučili jsme se domestikovat zvířata kvůli masu.
Z praturů jsme vyšlechtili krávy,
z kanců prasata,
z bankivských kurů kuřata.
Je to podstatná věc v dějinách lidstva.
Domestikace rostlin a zvířat.
Změnila svět.
Zemědělství vedlo k osadám.
Populace začala narůstat
a selektivním chovem
jsme přeměnili zvířata, aby nám dávala víc masa.
Od minulého století
nám moderní věda umožnila zvířata měnit jako nikdy předtím.
Zemědělský výzkum vedl k ovládnutí chorob,
vylepšení plemen, pokroku v produkci.
A jako velká firma se výrobek snažíme vylepšovat.
Abychom si to vysvětlili, vezměme si kuře.
Obě jsou stejně stará
a toto mělo stravu s obsahem antibiotik.
Je mnohem větší než to druhé.
Toto menší kuře mělo normální stravu.
Podívejte se na kuřata z roku 1957
ve srovnání s kuřaty z roku 2005.
Obří kuřecí prsa, je to hotové monstrum,
a je stejně staré jako toto kuře z roku 1957,
které vypadá jako holub.
Dnešní kuře je díky růstovým antibiotikům
vitamínům a selektivnímu chovu
čtyřikrát až pětkrát větší.
Když to kuře vidíte,
chápete, že ho musí porazit ve věku pěti týdnů,
protože jeho nohy už neudrží hmotnost těla.
Dosáhli jsme biologických limitů toho, co se zvířaty můžeme dělat.
Také dosahujeme hranice počtu zvířat, která se vejdou na Zemi.
Kdyby celý svět jedl tolik masa jako tyto země,
každý metr čtvereční obyvatelné země
by musel padnout na lidskou potravu.
A ani tak by to nestačilo.
A to už na sebe většinu těch zvířat mačkáme co nejtěsněji.
Dle tradice kuřecího průmyslu
je to kvůli této ženě:
Cecile Steele.
V roce 1923 si objednala 50 malých kuřat.
Ale kvůli omylu s nulou navíc
jich obdržela 500.
Steele se rozhodla si je nechat.
Nacpala je do kurníků a snažila se je chovat najednou.
V té době lidé kuřata moc nejedli.
Používali je jen na vejce.
Ale díky jejich množství
mohla Steele svá kuřata prodat levněji.
Následující rok přešla z tisíce na deset tisíc.
Je na nedělní oběd libo něco extra?
Kuře ohodnocené podle jakosti si můžete dovolit každý den.
Ano, během jedné generace
se spotřeba drůbeže v naší zemi zdvojnásobila.
Průmyslový chov se rozmohl, stejně jako naše chuť na kuřecí
i další druhy masa.
Vymysleli jsme z nich nové pokrmy.
Ve 30. letech přišel Spam, maso v konzervě.
Ve 40. letech se proslavily hamburgery
z jatečných zbytků.
V 80. letech se objevily kuřecí nugety.
Při jedení masa už nebylo vidět nic, co by připomínalo zvíře.
Způsob prodeje masa nám umožňuje lehce zapomenout,
koho jíme, když jíme zvířata.
Mnoha lidem je nepříjemné jíst maso, které připomíná původní zvíře.
Dnes většina zvířat roste mimo náš dohled
namačkaná do výkrmen jako tato.
Nemocemi z podmínek netrpí jen proto,
že jsou krmena antibiotiky.
Ale desetiletí reportáží ukazují, že to ne vždy funguje.
Asi 2 miliony Američanů každoročně onemocní salmonelou.
Může se to opakovat.
Další epidemie smrtící otravy jídlem z nakaženého masa.
Nejde koupit zdravější maso?
To by bylo ideální, ale maso lze udržet zdravé jen do určité míry.
Bála jsem se maso koupit.
Čichla jsem si k němu a nevonělo dobře.
A antibiotika nefungují proti virům.
A viry ze zvířat občas nakazí člověka.
Nemoc šílených krav,
prasečí chřipka,
a ptačí chřipka.
Lidé si musí uvědomit,
že zvířata mají velký vliv na naše životní prostředí.
Na světě bude deset miliard lidí
a v následujících 30 letech bude potřeba vyrobit víc jídla
než za celou lidskou historii.
Spotřeba masa v bohatých zemích je sice stabilní,
ale v rozvojových zemích rapidně roste.
Děje se to, že 20 % častých konzumentů masa
se víc a víc stará o dopad svých stravovacích návyků.
Ale těch 80 % lidí,
kterým jde jen o dostatek kvalitní stravy,
svou spotřebu zvyšuje.
Jak země jako Čína a Indie bohatnou,
střední třída začíná jíst jako my.
Masitá jídla. Chtějí spoustu bílkovin.
Ale maso patří k méně efektivním způsobům, jak živit lidi.
Každých 100 gramů rostlinných bílkovin v potravě krávy
jsou jen čtyři gramy bílkovin ve výsledném hovězím.
Kalorií je ještě méně.
Na středozápadě, v Brazílii, Číně
jsou velké lány, které slouží jen k nakrmení zvířat.
Bylo by hezké, kdyby nakrmily nás.
Problémem je, že máme rádi maso,
a rostliny jako maso nechutnají.
Ale co kdyby mohly?
Lidé nemilují maso proto, že pochází z mrtvých zvířat,
ale i přesto, že pochází z mrtvých zvířat.
Tohle je Impossible Burger.
A tohle je Beyond Burger.
Rostlinné burgery, které se snaží utkat s masem.
Cíl je velmi jednoduchý.
Musíte vytvořit
nekompromisně lahodné maso,
které dodá stejně nebo víc bílkovin, železa a jiných živin,
než kolik jich má maso,
které dobře chutná
a je dostupné a levné.
Když to zvládnete, máte vyhráno.
Od 80. let
rostlinné napodobeniny masa používaly hlavně sóju a pšeničný lepek.
Reklamy, jako tato pro Quorn, hlásaly,
že mohou v jídelníčku nahradit maso,
ale nikdy netvrdily, že stejně jako maso chutnají.
Burgery Quorn jsou lahodná, velmi zdravá alternativa k masu.
Stejně jako jiné burgery je můžete jíst dle libosti.
Ani prodejci nevěděli, jak chuť marketovat.
- Vypadá to jako krůtí. - Bude to tak i chutnat?
Trochu by to tak mělo chutnat.
Psychologická bariéra je v tom,
že většina milovníků masa čeká, že rostlinné náhražky
jako maso neobstojí.
To je stále největší výzvou.
Vyrobit něco, co chutná, voní a působí jako maso.
V současnosti je nejdůležitější vědecká otázka na světě:
co dělá maso chutné?
Je to těžší, než se zdá.
Neexistuje žádná molekula vůně hovězího.
Vědci se pokusili na recept přijít tak, že rozpálili maso
a vzali vzorek vzduchu přímo nad ním.
Na druhém konci trubice je malý trychtýř,
ve kterém má někdo nos.
A ten člověk tam 45 minut sedí a čichá.
Cítí to, co dělá maso masem.
Vycházející molekuly voní jako javorový sirup, spálená guma,
čerstvá zápalka,
špinavá plenka,
máta, šeřík,
pot, síra...
Ale co červenému masu dodává tu typickou chuť?
Je to ona zvláštní sloučenina ve zvířatech, hemové železo.
V roce 2015 Impossible Foods patentovalo způsob,
jak hemové železo vyrobit v laboratoři.
Výsledkem je nová generace rostlinných alternativ,
které chutnají, působí a krvácí jako maso.
I když ale vypadají zdravě a nemají cholesterol,
mají stejný počet kalorií jako nekořeněný hovězí burger,
podobné množství nasycených kyselin
a víc než pětkrát tolik sodíku.
To nejsou zdravá jídla.
Jsou to burgery.
A investoři na ně sází jmění.
Od Billa Gatese a Richarda Bransona
po Jaye-Z a Katy Perry, která za Impossible Burger
šla na afterparty Met Gala.
V květnu 2019 Beyond Meat slavil,
protože se stal první veřejnou alternativou k masu.
Do večera cena akcií vyskočila o 163 %,
což se nestalo od vrcholu mánie po tečka com.
Rostlinné náhražky ctí,
že vás nežádají, abyste přistoupili na kompromis.
Dokážou vám dát stejný zážitek,
a přitom zachovat vaše etické cíle.
To je skvělá nabídka,
pokud to zvládnete.
Jestli toto má být maso pro příští generaci,
chutná jim?
Máš ráda vege-burgery?
Dají se.
Nikdy jsem ho neměl.
Nemám ráda zeleninu.
Tenhle mi docela chutná.
HOVĚZÍ BURGER
Ten ti chutná?
Tenhle je fajn.
Chutná dobře.
Nejvíc mi chutnal tenhle.
Ten chutná jako... hovězí.
Nevěřila bych, že to je vegetariánský burger,
protože chutnal opravdově.
Ten nechutná jako hamburger.
Jak chutná?
Jako mrkve.
Jsem tak zvyklý na normální burgery,
že bude těžké se přizpůsobit těm vegetariánským.
Co když ti řeknu, že ten burger, který ti chutnal nejvíc,
ten uprostřed,
je celý z rostlin?
Už bych na něj ani nesáhl.
Změnit chování je těžké.
Spousta lidí se masa jen tak nevzdá.
Jsme tak navyklí na maso,
že spousta lidí na něj jen tak neztratí chuť,
jen protože si uvědomili, že tato jídla jsou problematická.
Některé firmy se pokouší o jiný přístup:
výroba zvířecího masa bez usmrcení zvířete.
Tady vidíte kuřecí buňky.
Za pár týdnů je obalí a usmaží z nich nugetu.
Ale tyto buňky nerostou uvnitř kuřete.
Pěstované maso se nijak neliší od toho,
které jíme už desítky tisíc let.
Je vyrobené ze zvířete.
Rozdíl je v tom, že zvíře nemusí umřít.
Receptura je docela snadná. Je to maso.
Receptura je ve skutečnosti složitá.
Působí v ní čtyři hlavní složky.
První je buněčná kultura, malý vzorek tkáně z těla živého zvířete.
Pak je tu lešení,
povrch, na kterém se replikující svalové buňky přichytí.
Dále buňky k růstu potřebují živnou půdu,
polévku, která dodává bílkoviny, vitamíny, cukry a hormony,
které buňky živí během růstu a dělení.
A konečně, bioreaktor,
prostředí s kontrolovanou teplotou, které přijímá čerstvé živiny
a vylučuje odpad.
Lze si to představit jako umělé tělo, ve kterém maso roste.
Za devět týdnů
je z malé skupiny buněk kus jedlého masa.
Dle raných výzkumů
tento proces vyžaduje o polovinu méně energie než hovězí,
zlomek půdy a vody
a výrazně by snížil emise skleníkových plynů.
Klíčová otázka je:
chutná to dobře?
V roce 2013 se svět na BBC díval na první zkoušku chuti kultivovaného masa.
Prý to docela chutnalo jako maso.
Má to intenzivní chuť.
Blíží se masu.
Není tak šťavnaté.
Dalším podstatným rozdílem je,
že výroba burgeru stála 330 tisíc dolarů.
Vyrobil ho nizozemský farmakolog Mark Post.
O šest let později Postova společnost Mosameat oznámila,
že výrobní náklady snížila o 99,997 % na 10 dolarů za jeden burger.
V současnosti desítky společností s kultivovaným masem
závodí o prvenství na trhu.
Od Nizozemí přes Izrael a Singapur,
nikdo recept nedotáhl k dokonalosti... zatím.
Prvním problémem je získání růstového média.
Teď se používá tekuté hovězí plodové sérum.
To je hezčí způsob, jak říct
krev získaná ze srdce nenarozeného telete, které museli zabít.
Společnosti v současnosti pracují na rostlinné náhradě,
ale vědci si nejsou jistí, kdy nebo jestli k tomu může dojít.
Dalším problémem je struktura.
Mleté maso je hamburger, kuřecí nugeta.
Strukturované maso je steak,
hezký, tučný kus tuňáka.
Mleté maso je mnohem jednodušší než strukturované.
Vyžaduje to dopravu živin do buněk ve středu masa,
jako to dělají krevní cévy v těle zvířete.
Vědci experimentují s různými technikami,
jako struktura žilek listu špenátu,
ale dle odborníků nás od něčeho jako šťavnatý steak
dělí minimálně desetiletí.
Dále je tu faktor „fuj“.
V průzkumu z roku 2016
mnoho Američanů nemělo zájem
pravidelně jíst maso z laboratoře.
A někteří to ani nezkusí.
Líbí se vám myšlenka kusu masa z laboratoře?
Skoro se mi chce zvracet.
- Proč nezkusit nový zážitek? - Ne.
- Ani za 200 euro? - Ani za peníze.
- Tisíc euro? - Ne.
Ani to nezní dobře, burger ze zkumavky. Ne.
Mnoha lidem přijde představa kultivovaného masa nechutná,
ale spoustě lidí nechutná ani určitý druh masa.
Odpor je daný kulturou, není vrozený.
Každá kultura si k jídlu vybrala určitou část zvířete.
V tom, co je nechutné, je spousta kulturních rozdílů.
V mnoha jazycích výrazy pro druhy masa
usnadňují konzumaci daného zvířete.
Jazyk nám může přiblížit realitu, nebo ji oddálit.
Například jazyk, který používáme okolo masa,
je velmi zajímavý.
Maskujeme skutečný zdroj masa.
Neříkáme, že jíme krávu, ale hovězí.
Neříkáme, že jíme prase, ale vepřové.
Když nad vepřovými kotletami myslíte na prase,
začne vás lákat vegetariánství.
Kultivované maso má problém s pojmenováním.
Laboratoř, zkumavka ani in vitro nezní moc lákavě.
Proto společnosti bojují o názvy
jako kultivované, čisté, nebo buněčné maso,
ale někteří jsou proti.
V roce 2018 se Missouri stal prvním státem v USA,
který zakázal prodej potravin pod jménem maso,
pokud nejsou z poraženého zvířete.
Trest je až rok ve vězení.
Ten samý rok
Evropská unie navrhla zákaz nabízet alternativy k masu
pod označením steak,
klobása nebo burger.
Mnoho lidí, kteří chovají hospodářská zvířata,
cítí, že maso na bázi buněk není totéž.
Spotřebitelé mi pořád říkají,
že když nakupují potraviny, tak přemýšlí o tom,
co děláme jako rodina.
Staráme se o pozemek, každý den se staráme o dobytek.
Nepřemýšlí o tom, jak někdo shromažďuje buňky
a pěstuje z nich nový produkt.
To není hovězí.
Dnes ale většina našeho jídla nejde ze země rovnou na stůl.
Ve skutečnosti hodně jídla začalo v laboratoři.
Spousta věcí.
Jogurt, cereálie.
Iontový nápoj.
Přesnídávka.
Všechny ty věci pro komerční použití začaly v laboratoři.
Ale věci nekončí tam, kde začaly.
Nebudou se vyrábět v laboratoři, ale v továrně.
Zvířata, která jíme, byla tisíce let šlechtěna
selektivním chovem, umělým oplodněním, růstovými hormony,
24hodinovými halami s řízeným klimatem, obohaceným krmivem a léky.
V USA končí více než 70 % prodaných antibiotik na farmě.
Pro lidi je kukuřice nebo hovězí přírodní.
Samozřejmě přírodní nejsou. Jsou to vysoce domestikované produkty.
Je v nich obrovská míra lidského vlivu.
Technologie nám umožnila jíst zvířata dnešním způsobem
a nová technologie může být to jediné,
co v budoucnu uspokojí naši touhu po mase.
Dnešní problém máme proto, že zvířecí produkty jsou skvělé.
Ale mění povrch naší země.
Způsobují virové epidemie.
Ohrožují účinnost našich antibiotik.
Trh změní jen to, co vždycky:
peníze a produkt, který si lidé oblíbí.
Je to příběh o technologii.
Lidé jídlo za technologii považují neradi, ale je to tak.
Myšlenka na maso je emočně mnohem nabitější
než myšlenka na chytrý telefon.
Maso je více, než jen chuť zvířete.
Maso je totožnost, kultura, příběhy, které vyprávíme.
Celá desetiletí sníme o budoucnosti, kde máme maso bez zvířat.
Žádná křídla, žádná hlava.
Jen čisté maso!
Dávno nezotročujeme zvířata pro jídlo.
Je to stejně čerstvé a chutné jako maso, ale neorganicky materializované
ze vzorců našimi transportéry.
V roce 1932 i Winston Churchill předpovídal:
„Přestaneme absurdně chovat celé kuře kvůli prsům či křídlům
a budeme tyto části pěstovat zvlášť ve vhodném médiu.“
Zamyslete se nad moderním světem.
Jak jsme překonali problémy s čištěním vody.
Máme satelity.
Proč by tohle nešlo? A odpovědí je, že to nejspíš půjde.
Překlad titulků: Ema Bícová