La oss forestille oss alle måtene verden kan gå under på.
Det kan være noe fra oven.
Eller noe nedenifra.
Eller det kan være noe vi gjorde selv.
Men en ting rangeres alltid
som den mest sannsynlige årsaken til verdens undergang...
Tenker du på noe som kan drepe millioner
så er det størst risiko for en pandemi.
En pandemi er en sykdom ute av kontroll,
som dreper millioner og endrer sivilisasjoner.
Vi vet det for vi har sett det før...
...ett par ganger.
I det 6. århundre drepte en pandemi halve verdens befolkning.
I det 14. utslettet en annen halve Europa.
Og i det 20. drepte en pandemi nesten 5 % av verdens befolkning
på bare to år.
Men det var over hundre år siden.
Vi har lært av disse pandemiene og gjort fantastiske fremskritt.
Forbedret respons, bedre opplæring, bedre arbeidskraft...
Vi har bedre overvåkingssystemer, bedre kommunikasjon.
Vi har organisasjoner som WHO, CDC...
Vi har bedre diagnostikk, bedre medisiner, behandlinger, vaksiner.
Allikevel er risikoen for at det skjer igjen aldri vært høyere.
Vi har regnet på dette.
Vi antar at vi får omtrent fem nye sykdommer
noe sted på planeten hvert år,
og dette går raskere.
Så pandemier er uunngåelige.
Moder jord er den verste bioterroristen.
Vi er i et løp, og mer kunne ikke stått på spill.
Denne simuleringen anslår at en pandemi i dag kan drepe 33 millioner
på bare seks måneder.
Når det gjelder antall døde vil en pandemi slå de store krigene.
Økonomien vil bryte sammen.
Kostnaden for menneskeheten vil være ufattelige, og intet land immunt
fra de problemene det vil skape.
Spørsmålet er ikke om den neste pandemien kommer...
Det er kun tre ting som er uunngåelig i denne verdenen.
Død, skatt og influensaepidemier.
Eller... når kommer den neste pandemien?
Vi regner med at det er omtrent 1,5 millioner virus
i ville dyr som vi ikke vet om.
Hvilket som helst av dem kan smitte over på mennesker nå.
Spørsmålet er...
...vil vi være forberedt på det?
Influensaepidemier må tas alvorlig.
Verden kjemper mot historiens verste ebolaepidemi.
Det står mye på spill.
Et virus kan være like ødeleggende som en bombe eller missil.
Patogene organismer kjenner ingen grenser.
Innbyggere tror at svineinfluensaen brøt ut her.
Alle typer dyr kan være skurken.
En syk person kan bli frisk, men i mellomtiden
sprer han sykdommen.
Kampanjen mot smittsomme sykdommer fungerer bare om folk samarbeider.
Vi vet ikke hva fremtiden bringer.
Pandemier begynner i en verden som er usynlig for det nakne øyet.
Mikrober var nok det første som levde på jorda.
Mange kan ikke dele seg alene,
så de kaprer andre celler.
I dag er de overalt omkring oss.
Og på oss.
Og i oss.
Mange kommer i fred, men andre ødelegger eller dreper cellene i kroppen.
Feber, hoste, nysing, diare...
...det er kroppen vår som kjemper tilbake.
Men noen er så sterke at de kan overmanne systemet vårt...
...og drepe oss.
Pandemier er forårsaket av to typer mikrober:
bakterier og virus.
Det interessante med virus er at de kan hoppe mellom arter.
Der er mest sannsynlig de som blir den neste pandemien.
Som du sikkert har gjettet kom fugleinfluensaviruset fra fugler.
Svineinfluensaen kom fra griser.
HIV kom fra sjimpanser.
Ebola kom sannsynligvis fra flaggermus.
Og et antall sykdommer kommer fra mygg.
Når disse kommer over i mennesker kalles det nye viruset et zoonotisk virus,
og de er ekstremt farlige.
De muterer raskt og kommer unna immunforsvarets respons.
De kan transformeres til nye virus når de kommer inn i mennesker.
Dette skjer ikke hele tiden.
Det er sjeldent.
Men når det skjer er resultatene katastrofale.
Det tar oss til en gård i Kansas for et århundre siden.
Ekspertene er ikke sikre, men de tror at spanskesyken i 1918 kan ha startet
da en syk fugl og et sykt menneske
traff samme gris.
Fuglen hadde fugleinfluensa, en type influensa som har smittet
kyllinger, gjess og ender i minst 100 år.
Personen hadde en annen influensa, den sesongbaserte
som har gitt mennesker tett nese og feber i århundrer.
De to virusene kan ikke smitte den andres art,
men begge kunne smitte grisen.
Og i en grisecelle kombinerte disse virusene seg,
og skapte det zoonotiske viruset: H1N1.
Disse delene fra et menneskelig virus ga det evnen til å smitte mennesker,
men disse delene fra fugleviruset forhindret immunsystemet
fra å gjenkjenne det og kjempe tilbake.
En dødelig kombinasjon.
Det drepte et sted mellom 50 og 100 millioner mennesker.
Det var ulikt alt annet i historien.
Du kan tenke på sykdom på to skalaer:
Hvor smittsom den er, og hvor dødelig den er.
Her er det menneskelige viruset
og her er fugleinfluensaen.
Og dette er 1918-kombinasjonen.
Den var så smittsomt fordi den var luftbåren,
det betyr at viruset kunne henge i lufta og smitte alle som pustet det inn.
Og i 1918 smittet det en av tre på jorda.
Det drepte nesten 5 % av verdens befolkning.
Den siste ingrediensen var teknologi.
Denne influensaen dukket opp midt i første verdenskrig.
Vi sendte folk fra USA til Europa til krigen,
og så hentet vi dem tilbake igjen. Dette viruset utnyttet
de reisemønstrene og spredde seg raskt og effektivt rundt jorden.
Faktisk, i hver eneste pandemi, er teknologi ansvarlig
for å ha tatt sykdommen rundt jorda.
Svartedauden kom til Europa på skip i det 14. århundre.
Det var to sykdommer:
Byllepest som drepte så mange som 60 % av de som fikk den.
Og lungepest som drepte nesten alle som fikk den.
Så var det kopper.
Den var mindre dødelig enn svartedauden,
drepte omtrent 30 % av alle som fikk den, men den var mer smittsom.
Mennesker spredde den rundt i verden.
I det 20. århundre alene drepte den rundt 400 millioner mennesker.
Disse andre sykdommene har også blitt pandemier.
Men så utviklet vi teknologi for å forsvare oss.
Å isolere reisende over en periode for å se om de er smittet,
nå kjent som karantene,
begynte som praksis under svartedauden.
Så oppfant vi mikroskoper som gjorde at vi kunne se fienden
for første gang.
Så utviklet vi antibiotika.
Det gjorde at sykdommer spredd av bakterier ble mindre dødelige.
Kopper førte til utviklingen av verdens første vaksine,
som beskytter oss mot noen virus.
Måten vaksiner fungerer på er at vi sprøyter inn proteiner fra viruset
og vi lager våre egne antistoffer. Det er små molekyler som setter seg
på de proteinene, nøytraliserer viruset
og får det ut av kroppen.
Så når vi blir smittet av et ekte virus kan vi raskt skape en immunrespons,
sende ut antistoffene og bli kvitt viruset.
Om nok folk i en befolkning blir vaksinert er det nesten
umulig for sykdommen å spre seg.
Kopper ble erklært utslettet i 1980.
Disse sykdommene forårsaker ikke like mange dødsfall som før.
Og antiretrovirale medisiner har gjort virus som HIV mindre farlig.
Internett hjelper oss å oppdage og kontrollere sykdommer tidligere.
Det er derfor færre folk får smittsomme sykdommer i dag.
Men samtidig er antallet utbrudd økende,
og det er for det meste grunnet nye zoonotiske virus.
Ut fra det vi estimerer er det 1,6 millioner ukjente virus i naturen,
og vi vet av omkring 3 000.
Det er mindre enn 0, 01 %.
Det betyr at den neste pandemien kan være et virus vi ikke er forberedt på.
Vi kjenner til noen dødelige, men vi antar det er flere der ute
som er mer dødelige og bedre på å overføres,
der vi ikke har medisiner eller vaksiner. De er en stor risiko.
Dette kalles Disease X.
Vi vet vi ikke er forberedt,
for vi har sett dem før.
Dette er et ferskvaremarked i Lianghua i Kina.
Til forskjell fra markeder i vesten, hvor dyrene er døde når de kommer,
selger dette markedet veldig ferskt kjøtt.
De drepes på stedet.
Det er det som gjør det til en Disease X fabrikk.
Mange ulike arter er stablet på toppen av hverandre,
blod og kjøtt blandes før det overleveres fra menneske til menneske.
Samtidig blandes virus, de muterer og øker sjansene
for at de smitter mennesker.
Det er nok det som skjedde på et marked i sydlige Kina i 2002.
Da solgte noen ferskvaremarkeder ville dyr som slanger,
snikekatter og flaggermus,
og etterspørselen var høy.
16. november ble en mann i Foshan i Kina syk etter et måltid
av kylling, katt og slange.
Han hadde symptomer på lungebetennelse,
feber, hoste og pustevansker.
Da behandlingen for lungebetennelse ikke fungerte
ble det rapportert som en atypisk lungebetennelse.
Men det begynte å spre seg.
Og folk begynte å dø.
Det ble rapportert om grupper av luftveisinfeksjoner
i kinesiske sykehus.
Men vi er vant til det. Det er flere typer influensavirus
som har forårsaket smitte i Asia flere ganger.
Vi er alltid klar over dem og vi er bekymret,
men det skremte oss ikke.
Men folk som CDC og WHO
begynte å legge merke til ryktene om sykdom,
og gikk til de kinesiske myndighetene og spurte: "Hva er det som skjer?"
Måten verden fant ut av dette på var at noen
fra en av disse byene bestemte seg for å dra til Hong Kong.
Hong Kong var et unikt dårlig sted for en slik hendelse.
I 2003 bodde det sju millioner i Hong Kong.
Over 16 millioner turister besøkte byen hvert år,
og over 500 internasjonale flyvninger tok av og landet hver dag.
21. februar ankom en mann.
Han var allerede syk.
Han sjekket inn på hotellet Metropole og dro til rommet sitt i niende etasje.
Der kastet han opp, eller hostet ut dråper, i hele heisen
og i gangen.
Sånn smittet han 16 mennesker som ville spre sykdommen verden rundt.
Mannen i dette rommet tok et fly dagen etter,
ankom Hanoi i Vietnam og dro rett på sykehuset
hvor han smittet leger og sykepleiere.
En av disse legene tok sykdommen med til Bangkok.
Det var da WHO erklærte en internasjonal folkehelsekrise
og ga sykdommen et navn.
Severe acute respiratory syndrome.
Ellers SARS.
Et par dager senere fant forskere årsaken:
Et virus de aldri hadde sett før.
Kvinnen på dette rommet i Metropole fløy hjem til Toronto og døde.
Sønnen hennes skrev seg inn på sykehuset.
Jeg husker at jeg satt der
og så på nyhetene, plutselig ser jeg
et bilde av mitt sykehus på nyhetene.
Det var da jeg forsto at dette ville bli et problem.
Omtrent en uke senere ble det klart
at det var et stort antall ansatte på sykehuset
som var smittet av SARS.
Hvem skal ha ringevakt på tirsdag? Det må være noen.
Hva var jobben deres? Hvem skal steppe inn?
Å bare miste én spesiallege kan forårsake kaos i hele avdelingen.
Jeg var frisk da jeg kom hjem, men jeg våknet opp om natten
med feber og...
...da visste jeg at det var SARS.
Ved utgangen av mars var 47 ansatte syke og flere hundre i karantene,
inkludert Allison.
Dette var en av de skumleste tingene med SARS.
De tidlige symptomene var vanskelige å identifisere,
og forårsaket utbrudd selv på avanserte sykehus.
I Hong Kong utspant det seg et mareritt.
SARS spredde seg raskere enn noensinne.
En mann med SARS var i denne leiligheten i et boligkompleks.
Han hadde diare og da han brukte toalettet førte rørene SARS-viruset
til leiligheten nedenfor hvor en vifte blåste viruset
inn i bygningens ventilasjonsanlegg og inn i leilighetene over.
Så tok vinden viruset med til nærliggende bygninger,
det ble vanskeligere å kontrollere.
Det er et marerittscenario.
Du er ikke i kontakt med en smittet person.
Det er vanskeligere å spore, fordi vi ikke kjenner smittekilden.
Totalt ble 329 mennesker smittet i dette leilighetskomplekset
og hundrevis ble satt i karantene.
På dette tidspunktet fikk verden panikk.
Frykten for at hunder og katter kan være smittebærere har ført til
at folk i Beijing forlater kjæledyrene.
Taxi-ledelsen har satt opp sjekkpunkter for å teste sjåfører for feber,
et av symptomene på SARS.
Delvis handler det om i hvor stor grad vi stoler på det myndighetene sier.
Kan dette ha vært noe
som ble påført befolkningen av en terrorist?
Jeg tror ikke vi kan utelukke noe i mars 2003.
I Hong Kong ble 1 755 smittet og 300 døde.
I Toronto ble 251 smittet og 41 døde.
Det var smittetilfeller i 26 andre land.
SARS drepte 774 mennesker, omtrent 10 % av de smittede.
Men så gjorde SARS noe uventet...
Det rare med SARS er at etter en stund forsvant det.
SARS var ikke et robust virus.
Vi visste ikke det da det begynte, men sånn ble det.
Men det er ikke en suksesshistorie.
Mye er ren flaks.
Fordi det ble begått mange feil.
Kinesiske myndigheter innrømmet ikke at de hadde et utbrudd før 18 var døde
og hundrevis var syke.
Vi skal forbedre svakhetene
og feilene i vårt arbeid.
Etter SARS-epidemien samlet WHO 196 land
for å forbedre deres evner til å:
oppdage, vurdere, informere og rapportere om folkehelsehendelser,
inkludert utbrudd.
I 2014 fulgte bare en tredjedel opp.
Det store problemet med pandemier er at vi ikke vet når de vil komme.
Så det er veldig lett å utsette til senere.
Det må sterk politisk vilje til for å si:
"Ja, akkurat nå er det ikke så ille,
men vi skal allikevel gi penger til folkehelse
fordi vi vet at en dag blir det ille."
SARS viste hvor langt og raskt et virus kan reise i vår moderne verden.
SARS gikk verden rundt i løpet av uker.
Det er mulig at den neste bare vil trenge dager.
Det er raskere enn vi kan ta igjen.
Det betyr at om vi vil stoppe den neste pandemien,
er det enklest å fange den ved kilden.
SARS begynte som et virus som levde stille i et dyr.
Eksperter tror det var flaggermus her i sydlige Kina.
Disse forskerne har besøkt disse hulene siden utbruddet,
de fanger flaggermus og skanner dem for virus som ligner SARS.
Og de finner mye som gjør at de kan
utvikle et tidlig varslingssystem.
Når vi finner dem slår vi alarm, og kinesiske myndighetene kommer inn
og prøver å redusere risikoen for befolkningen.
Kina er ikke det eneste stedet slike virus blir funnet.
Dette kartet viser hvor nye virus mest sannsynlig vil dukke opp.
Frontlinjen for nye sykdommer er steder som ved enden av veien
i en tropisk skog hvor noen utvikler en ny gruve.
Folk har flyttet inn.
De har ikke tilgang på mat, så de jakter på ville dyr.
Eller en gård i Sørøst-Asia som har vokst
og det er flaggermus i nærheten som sprer virus til grisene på gården.
Dette er en banebrytende måte å beskytte oss mot pandemier på,
men den vil ikke fange opp hver nye sykdom.
Derfor må vi forbedre vaksinene våre.
Om det dukker opp en sykdom vi ikke har sett før,
vil det ta fire til fem år før vi har en vaksine
mot den sykdommen.
Ny teknologi kan korte ned den tiden.
Det er derfor CEPI ble grunnlagt.
Og de utvikler en vaksine mot Disease X.
Tradisjonelle vaksiner sprøyter inn proteinmolekyler fra et virus,
å produsere disse proteinene er en lang og kostbar prosess.
Men denne nye vaksinen bruker ikke proteiner.
Den har genetisk materiale som forteller kroppen at den skal produsere proteinene.
Kroppen din blir produsenten som lager proteinmolekylene
og antistoffene.
Forskere kan tilpasse det genetiske materialet
for å produsere proteinmolekyler til omtrent alle virus.
Når de vet hvordan dette kan introduseres til kroppen,
kan det redusere utviklingstiden for en ny vaksine fra år til 16 uker.
I mellomtiden prøver forskere å utvikle en universal influensavaksine,
én sprøyte som kan gjøre oss immune for alle influensatyper livet ut.
Ingen av disse influensavaksinene
er i nærheten av å bli brukt på befolkningen,
men myndighetene i USA og Europa
har støttet denne forskningen på en måte de ikke gjorde
for noen tiår siden, fordi de forstår
at influensa er en evig og svært alvorlig trussel.
Sannheten er at teknologi har gjort en pandemi uunngåelig.
Avskoging gjør at flere ville dyr kommer i kontakt med flere mennesker.
Og industrielt landbruk presser dyr nærmere sammen og gir deres virus
flere muligheter til å kombinere seg til ett som kan smitte oss.
Så gir vi dem flere muligheter enn før til å spre seg.
Men teknologi har stoppet pandemier før,
og det er vår eneste sjanse mot den neste.
Vi vet det, for vi har stått i dette løpet siden livet på jorden begynte.
Når en pandemi kommer, uansett størrelse, ser vi alltid tilbake og ønsker
at vi hadde investert mer.
Det er langt igjen, vi har mye å gjøre.