11. HUHTIKUUTA 1961
NATSI ADOLF EICHMANNIN OIKEUDENKÄYNTI
Kun Adolf Eichmann todettiin osasyylliseksi holokaustiin,
tuomion pohjana toimi tulkinta siitä, että hän oli käytännössä -
merirosvo.
Asianajaja korosti merirosvoutta ja orjakauppaa.
Valtakunnansyyttäjä uskoo, että Eichmannin tapauksessa -
niiden tulee toimia ohjenuorana.
Ohjenuora ihmiskunnan vihollisten tuomitsemisesta -
missä vain kansallisuudesta välittämättä -
määriteltiin kv-merirosvouslainsäädännössä.
Se oikeutti Eichmannin kaappauksen Argentiinassa -
ja syyttämisen Israelissa eurooppalaisista rikoksista.
Ihmiskunnan vihollinen on hoideltava,
ettei hän voi tehdä lisää pahaa.
Toukokuun 31. 1962 hänet hirtettiin.
Nykyään emme pidä merirosvoja ihmiskunnan vihollisina.
He ovat huvittavia roistoja, kuten Kapteeni Koukku.
Tai Jack Sparrow'n kaltaisia elokuvassa Pirates of the Caribbean.
Tai Captain Morgan -brändin mainostamia rommisieppoja.
-Kapteeni? -Kapteeni!
Miksi merirosvot sitten ovat ihmiskunnan vihollisia?
Ja miksemme muista heitä sellaisina?
Nouse merirosvoja vastaan...
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
...jotka ovat tehneet maailmasta laittoman paikan.
Merirosvot kärkkyivät Amerikan kasvavaa kauppaa.
Rommi, Karibiaa terrorisoineiden merirosvojen peruselintarvike.
Jotkut työttömät kalastajat alkoivat merirosvoiksi -
turvautuen joskus jopa murhiin.
Bisnes on jo suurta,
noin 50 miljoonaa puntaa tänä vuonna.
Maailman on yhdessä kitkettävä merirosvot.
Elokuvasarja viihdyttää satoja miljoonia katsojia.
Kukaan ei tiedä, josko ja milloin merirosvot iskevät.
MERIROSVOT
MERIROSVOPÄIVÄT
Merirosvo on joku, joka seilaa merillä aarretta etsien.
Jotkut pitävät silmälappua.
Joillakin on puujalka, ja joillakin on miekat.
Jotkut ovat hyviksiä ja jotkut pahiksia.
Paha merirosvo yrittää viedä jotain.
Ja hyvä merirosvo yrittää suojella jotain.
Ja ne pitävät ryöstösaaliista, joka on oikeasti aarre.
Joskus miehet tarvitsevat apua, joten naismerirosvot tulevat auttamaan.
Ajatus julkisvallan ulottumattomissa toimimisesta kiehtoo.
HISTORIOITSIJA
Mielestäni siitä juontaa -
suuri osa merirosvojen sitkeästä romantisoinnista.
On ikävää, ettei se mielikuva ole totta.
Kuningatar Elisabet löi Sir Francis Draken ritariksi 1581 -
tämän kierrettyä maailman ja tuotua aarteita,
jotka hän sai merirosvouksella.
Tässä hän on Sir Walter Raleigh'n, toisen merirosvoritarin kanssa.
Raleigh perusti neitsytkuningattaren mukaan nimetyn Virginian siirtokunnan.
Se oli merirosvojen tukikohta.
Elisabetin lempinimi oli merirosvokuningatar, koska hän arvosti -
heitä syvästi hänen imperiuminsa laajentamisesta -
ja kilpailijoiden vahingoittamisesta ryöstämällä näiden laivoja.
Siihen aikaan Euroopan mahdit sotivat keskenään koko ajan.
Valtakunnat muuttuivat ja laajenivat.
Kaikki palkkasivat merirosvoja ryöstämään vihollisiaan.
Merirosvouksen aikoina Euroopassa -
yksi tapa laillistaa se -
tapahtui kaapparikirjeiden kautta.
Merirosvot himoitsivat niitä.
Kirjeen haltija sai ryöstää laivoja valtion siunauksella.
Laivoja kulki merillä enemmän kuin koskaan.
Tämä globalisoituneen kaupankäynnin alkuaika perustui laivakuljetuksiin.
Se myötävaikutti konfliktiin.
Euroopan imperiumit taistelivat globaalin kaupan suuremmista osuuksista.
Ne vaativat osuuksiaan Indonesian mausteiden,
Intian puuvillan, Karibian sokerin -
ja Afrikan orjien kaltaisista hyödykkeistä
Sen aikakauden hylyt päällystävät nykyään merenpohjaa.
Vuonna 1996 löydettiin erityisen kiinnostava hylky -
Pohjois-Carolinan rannikolta. Sen nostoa seurattiin vuosia.
Mustaparran lippulaiva, Queen Anne's Revenge -
nostettiin merenpohjasta rannikollamme tänään.
Queen Anne's Revenge upposi Pohjois-Carolinan rannikolla.
Beaufort tuli tunnetuksi Mustaparrasta,
jonka merirosvolaivan hylky makaa lähellä.
Uutisissa ei mainittu, että se oli alunperin orjalaiva -
nimeltä La Concorde.
Kun Mustaparta kaappasi sen vuonna 1717,
sen kyydissä oli 455 afrikkalaisorjaa.
Melkein kaikki myytiin orjiksi Mustaparran jatkaessa rosvoamista.
Harva puhuu sen käytöstä orjalaivana.
ANTROPOLOGI
Sen ajan kaupankäyntiä ei voi ymmärtää ymmärtämättä orjakauppaa,
sillä orjakauppa oli perusta -
lähes kaikille Atlantin yli kulkeneille tuotteille.
Se auttaa katsomaan uusin silmin transatlanttista orjakauppaa.
Monesti mitä vain laivaa voi pitää orjalaivana.
Merirosvot kauppasivat orjia myös oikeasti.
Yleensä merirosvojen kaapattua laivan,
jossa oli orjia, he veivät orjat -
usein johonkin saareen, jossa he saivat myytyä orjat paikallisille kauppiaille.
Sieltä orjat myytiin paikallismarkkinoille ja plantaaseille.
Siksi joitakin merirosvoja kutsuttiin orjakauppiaiksi,
vaikka sitä ei heihin yleensä yhdistetäkään.
Muistatko Sir Francis Draken? Ennen merirosvousta ja ritariutta -
hän oli Englannin ensimmäisiä orjakauppiaita.
Merirosvoja kiinnosti lopulta vain tuotto.
EKONOMISTI
He harjoittivat sitä myös käyttääkseen tuottojaan statuksen saamiseksi.
Kuten yksi kuuluisimmista pop-kulttuurin merirosvoista.
Moni tuntee suositun Captain Morgan -rommin.
Oikea kapteeni Morgan oli merirosvon lisäksi -
orjakauppias ja plantaasinomistaja.
Morgan vaurastui Englannin palkkaamana merirosvona.
Hän vakiinnutti omaisuutensa perustamalla plantaaseja Jamaikalle.
Hän omisti yli 100 afrikkalaista orjaa.
USA:n presidentti Thomas Jefferson omisti aika lailla saman määrän.
Hänestä tuli Jamaikan seurapiirien vaikuttaja.
Sen seurauksena hänestä tuli varakuvernööri,
ja hän oli läheisissä väleissä aristokraatteihin.
Kuningas Kaarle II löi hänet ritariksi vuonna 1674.
Hän on hyvä esimerkki siitä, etteivät merirosvot olleetkaan -
hylkiöitä, konnia ja päättäneet -
pysytellä yhteiskunnasta erillään. He halusivat -
tulla osaksi seurapiirejä ja keinon luoda elämän osana eliittiä.
Skotlantilaissyntyinen William Kidd oli myös Englannin palkkaama.
Hänet palkattiin vuonna 1696.
Hän sai viralliset paperit, hyväksynnän -
ja virallisen komennuksen Englannilta toimia heidän puolestaan.
Kapteeni Kidd määrättiin metsästämään merirosvoja.
Hän kulki New Yorkista Hyväntoivonniemen kautta -
Madagaskarille, Punaisellemerelle ja Intian Valtamerelle.
Englannin Itä-Intian kauppakomppanian laivoja ryösteltiin siellä.
Kidd huomasikin merirosvouksen olevan tuottavampaa.
Hän otti kohteekseen mielestään tuottavan ryöstökohteen.
Laiva oli rekisteröity suurmogulien valtakunnalle,
eli nykypäivän Intialle.
Se oli silloin Englannin suuri kauppakumppani ja liittolainen.
Kapteeni Kidd sai saaliikseen silkkiä, puuvillaa, sokeria, oopiumia -
ja rautaa. Saaliin arvo olisi nykyään 10 miljoonaa dollaria.
Ei huono yhdeksi keikaksi.
Suurmogulien valtakunta suuttui Englannille kunnolla.
He olivat turhautuneet englantilaismerirosvoihin.
He halusivat nähdä, että kapteeni Kiddiä vastaan tehtiin jotain oikeasti.
Hänet otettiin kiinni Massachusettsissa.
Hänet vietiin Lontooseen oikeudenkäyntiin.
"...kasvavat ongelmat, häirintä ja kaupan vaikeuttaminen..."
Englanti halusi tehdä selväksi, että rikos oli niin vakava,
että sitä voitiin pitää rikoksena koko ihmiskuntaa vastaan.
Hänet todettiin syylliseksi.
Vuonna 1701 hänet tuomittiin kuolemaan hirttämällä.
Juuri niin tapahtuikin.
Tämän tapauksen jälkeen tapahtui suuri muutos,
koska sitä ennen merirosvoja -
ei ollut tuomittu sillä tavoin. Heidän oli annettu kukoistaa,
koska heistä oli ollut hyötyä.
Hostis humani generis on ihmiskunnan vihollinen latinaksi.
Siksi lakeja noudattavan maailman valtiot -
kutsuivat Karibian merirosvoja 1700-luvulla.
Se on kv-lainsäädännön kiistämätön osa.
Yksikään valtio ei kiellä toista -
vangitsemasta ja syyttämästä merirosvoa, joka avomereltä löytyy.
Kapteeni William Kidd on siis hyvin tärkeä hahmo,
mitä yleismaailmallisen tuomiovallan kehitykseen tulee.
Valtiot voivat siis tuomita henkilön siitä riippumatta, missä rikos tapahtui -
ja mikä tekijän tai uhrin kansallisuus on.
Vuosisatoja tämä päti vain alkuperäisiin ihmiskunnan vihollisiin,
merirosvoihin.
Siksi merirosvouslaki toimi ennakkotapauksena Eichmannin -
vangitsemiseen, syyttämiseen ja teloitukseen.
Hän oli joku, joka teki rikoksen koko ihmiskuntaa vastaan.
Muutkin kuin kapteeni Kidd kokivat katkeran lopun.
Seuraavina vuosikymmeninä moni merirosvo koki samanlaisen lopun.
Vuonna 1713 nimittäin Euroopan mahdit solmivat rauhan,
ja valtiot lakkasivat palkkaamasta merirosvoja.
Yhtäkkiä moni merenkävijä -
kulki Atlantilla ilman laillista tapaa jatkaa ryöstelyä.
Osa heistä jatkoi ryöstelyä laittomasti.
Moni kauppalaivaston jäsen päätti myös aloittaa merirosvouksen -
yksinkertaisista syistä,
joista yksi oli ryöstösaalis.
Keskiverto merimies tienasi noin 25 puntaa vuodessa.
Merirosvot saattoivat yhdellä kerralla tienata 40 kertaa sen summan.
Jotkut tienasivat enemmänkin.
Ongelmana oli myös työpaikkakulttuuri.
Kauppalaivat tunnettiin hyvin kamalina työpaikkoina.
Kapteeneilla oli käytännössä yksinvalta miehistöönsä.
Kuten odottaa saattaa, he myös käyttivät valtaansa väärin.
Merirosvot äänestivät johtajansa ja kirjoittivat -
edistyksellisiä työsuojelusäädöksiä.
Yhdessä laivassa raajan menettänyt -
sai 800 dollarin korvauksen.
Laiton merirosvous kasvoi noin vuosikymmenen.
Se oli merirosvouksen kulta-aikaa.
Valtiot eivät olleet siitä innoissaan.
Merirosvot vaaransivat Euroopan valtioiden kaupankäynnin.
Ilman mahdollisuutta kaupankäyntiin Euroopan valtiot eivät olisi selvinneet.
Valtiot siis jahtasivat merirosvoja entistä kovemmin -
luomalla lakeja ja propagandaa.
Vuonna 1717 brittiläinen lehti julkaisi -
kuninkaan julistuksen merirosvouden tukahduttamiseksi.
Armeija vangitsisi jokaisen merirosvon, joka jättäisi antautumatta.
Kaikki tämä lisäsi yleisön kiinnostusta merirosvoja kohtaan.
Kun kirja A General History of the Pyrates -
julkaistiin vuonna 1724, oli se välitön hitti.
Vaikka sitä myytiin historiankirjana,
oli se pitkälti sepitettyä. Kirja kuvaa Mustaparran tarinan -
hänen kuolinaattonaan vastaten kysymykseen,
tiesikö hänen vaimonsa rahojen kätköpaikan.
Hän vastasi: "Vain minä ja piru tiedämme, missä ne ovat."
Mutta merirosvot kätkivät rahojaan vain harvoin.
Miksi olisivat? He tuhlasivat ne usein -
satamakaupunkien baareissa ja bordelleissa.
Nämä tarinat inspiroivat 160 vuotta myöhemmin Aarresaari-kirjan.
Tekijä Robert Louis Stevenson lisäsi tarinaan vielä omiaan.
Kuten merirosvolaulun "Hei hiio hoi, ja rommia pullo",
lankulla kävelyttämisen -
ja aarrekartat.
Aarresaari innoitti ihmisiä niin,
että Disney teki siitä elokuvan 1950 mainostaen sitä merkkitapauksena.
Walt Disney luo uuden virstanpylvään täysin näytellyllä elokuvallaan,
Aarresaarella.
Näyttelijä Robert Newton päätti -
liioitella elokuvassa tiettyä kirjainta.
Merirosvoelokuvia tehtiin lisää Aarresaaren näyttävän tyylin innoittamina.
Odotin tätä vuosia.
Koukku!
Merirosvoihin on iskenyt disneyfikaatio,
jossa heidät nähdään Kapteeni Koukkuna -
Peter Panissa, jossa he ovat se pahis, mutta joka ei tapa,
vahingoita, ahdistele tai kiduta ihmisiä.
Ja tuon kaiken alkuperämateriaali -
kertoi vain niin sanotusta merirosvouksen kulta-ajasta.
Mielikuvamme merirosvoista ovatkin jämähtäneet sen mukaisiksi,
vaikka merirosvoja on ollut niin kauan kuin laivoja on seilannut.
Kuten muinaiset Välimeren merirosvot,
viikingit, barbareskit -
ja yksi maailman mahtavimmista merirosvoista, Ching Shih.
Hän sovelsi omaa merirosvosäännöstöään:
Naisvangin raiskauksesta sai kuolemantuomion.
1800-luvun vaihteessa 15 vuoden ajan -
merirosvot hallitsivat Etelä-Kiinan rannikkoa.
Ching Shih johti suurinta merirosvolaivastoa koskaan.
Se sisälsi 1 200 laivaa ja 70 000 miestä.
Hän hallitsi Kiinan suolakauppaa -
ja tuhosi häntä jahtaavat valtion laivat -
lamauttaen maan laivaston ja uhaten sen kykyä käydä kauppaa.
Ei ole rajaa, joka erottaa sitä,
milloin merirosvot ovat vain pieni merillä seilaava rosvojoukko -
ja milloin he hallitsevat valtakuntia ja valtavia armeijoita.
On vaikea sanoa, mihin merirosvot päättyvät -
ja mistä alkaa organisoitu poliittinen yhteisö.
Kun Ching Shih päätti antautua,
Kiinan valtio kohteli häntä kuin kansakuntaa.
Hänen merirosvoistaan tehtiin -
joko armeijan henkilökuntaa tai he saivat asettua maalle.
Ching Shih ei saanut rangaistusta.
Nykyään ei merirosvo saisi sellaista kohtelua.
Maailma on muuttunut niistä ajoista.
Rajat ovat pysyviä, ja kansainvälinen järjestys pysyy yllä -
laein, sopimuksin ja kaupankäynnillä.
Laivaus on yhä globaalin talouden selkäranka.
90 % kansainvälisestä kaupasta kulkee meritse.
Hyödykkeiden yhteisarvo on yli 2 000-kertainen -
Ching Shih'n aikoihin verrattuna.
Eivätkä kuljetukset kulje enää puulaivoilla,
vaan valtavilla rahtilaivoilla konteissa,
joita on paljon vaikeampi ryöstää.
Himoituin saalis nykyään ei ole kulta, hopea tai mausteet -
vaan öljy,
jos hinta on tarpeeksi korkea.
Vuonna 2013 merirosvot kaappasivat 13 öljytankkeria Länsi-Afrikassa.
Öljyn hinnan laskettua seuraavana vuonna strategia vaihtui.
Lastin sijaan he kohdistivat iskunsa miehistöihin.
Otamme lunnaskaappaukset totisemmin inhimillisen elementin vuoksi.
Menneisyyden merirosvojen tavoin heillä on uhreja.
VANKINA 4 V 7 KK
Nyt voimme kuulla kokemuksista suoraan.
Pyydän, että avaatte sydämenne auttaaksenne.
Tarvitsemme apua.
He luulivat sukuani rikkaaksi. He hakkasivat,
ja sitoivat käteni selkäni taakse.
VANKINA 3 V 7 KK
Sitä, mitä koimme, ei kukaan voi edes kuvitella.
VANKINA 2 KK
Tältä merirosvous näyttää nyt maailmalla.
Sillä on taipumus ilmestyä paikoissa, joissa julkisvallan hallinta murenee.
Esimerkiksi Somalia oli anarkia,
kun merirosvous kasvoi vuodesta 2007 vuoteen 2012.
Tai Venezuela, jossa merirosvous lisääntyi,
kun maan talous alkoi romahtaa vuonna 2014.
Valtiolla on vähemmän resursseja hallita merialueitaan -
sen keskittyessä maan sisäiseen kriisiin.
Merirosvot eivät nouse tyhjästä.
Tietyt rakennelmat mahdollistavat -
tai joskus pakottavat yksilöt työskentelemään niiden ulkopuolella -
laittomien toimien kimpussa.
Aivan kuin menneinä aikoina,
ajaudutaan merirosvoukseen yksinkertaisista syistä.
Aitojen taloudellisten vaihtoehtojen puute -
ja hyökkäyksille alttiiden laivojen läheisyys.
Mutta nykyajan merirosvot eivät näyttäydy romanttisessa valossa.
He ovat epätoivoisia rikollisia. Kuten tässä Oscar-ehdokkaassa,
joka kertoo tositarinan somalimerirosvoista,
jotka kaappasivat amerikkalaisen laivan kapteenin 2009.
Nykyään he eivät myöskään näyttäydy seurapiireissä.
Miksi me olemme täällä ja merirosvot siellä?
He ovat historian väärällä puolella.
Poliittisessa mielessä nykypäivän sivistyneet valtiot selvisivät voittajina.
Pitkälti siksi, että ne menestyivät jossain barbaarisessa,
orjakaupassa.
1700-luvulla merirosvot eivät enää menestyneet,
koska orjakaupasta tuli niin massiivista.
Miljoonia afrikkalaisia vietiin Euroopan siirtokuntiin amerikkoihin,
jossa heidän työnsä loi rikkauksia.
Se vakiinnutti Euroopan mahtien maailmanherruuden ja lopulta -
myös Yhdysvaltojen.
Kun USA kielsi orjakaupan 1800-luvun alussa,
se sääti lain, joka määräsi orjakaupan harjoittajan -
tuomittavaksi merirosvona kuolemaan.
Vain yksi orjakauppias teloitettiin:
Nathaniel Gordon, joka tuomittiin vuonna 1862 merirosvoudesta.
Merirosvo on leima, joka historian saatossa -
annettiin kilpailijoille tai vihollisille -
sen merkkinä, että he tekivät jotain laitonta,
kun taas syyttäjä itse toimi laillisesti.
Merirosvot olivat tärkeä osa historiaa.
He vain eivät ole se osa, mitä luulemme heidän olevan.