RETSSAGEN MOD NAZISTEN ADOLF EICHMANN
Da Adolf Eichmann blev fundet skyldig for sin rolle i Holocaust,
byggede retten sin dom på, at Eichmann faktisk var en pirat.
Statsadvokaten understregede piratvirksomhed og slavehandel.
Statsadvokaten mener, at dette i Eichmanns tilfælde
bør være det vejledende princip.
Princippet om, at menneskehedens fjender kan retsforfølges overalt i verden,
byggede på de internationale love om pirater.
Derfor kunne man fange Eichmann i Argentina
og retsforfølge ham i Israel for en forbrydelse i Europa.
Menneskehedens fjender skal retsforfølges,
så de ikke kan forårsage mere skade.
Den 31. maj 1962 blev han hængt.
I dag tænker vi ikke på pirater som menneskehedens fjender.
De er farverige skurke, som Kaptajn Klo i Peter Pan.
Eller de er rockstjerner som Jack Sparrow i Pirates of the Caribbean.
Eller romelskere som i Captain Morgan-reklamer.
-Kaptajn? -Kaptajn!
Så hvorfor er pirater menneskehedens oprindelige fjender?
Og hvorfor husker vi dem ikke sådan?
Bekæmp de pirater...
EN ORIGINAL DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
...som har gjort vores verden lovløs.
Pirater drev rov på amerikansk handel.
Rom-dæmonen, der nærede de frygtelige caribiske pirater.
Nogle arbejdsløse fiskere er blevet pirater, og begår endda mord.
Det er en stor forretning til 50 millioner pund om året.
Verden må gå sammen om at bekæmpe piraternes svøbe.
Pirater er underholdning for flere hundrede millioner.
Ingen ved, hvor eller hvornår piraterne slår til.
PIRATER
PIRATDAGE
Jeg tror, en pirat er nogen, der sejler rundt og leder efter skatte.
Nogle af dem har øjeklapper. Nogle har træben. Og nogle har sværd.
Der er de gode og de onde.
En ond pirat prøver at tage folks ting.
Og en god pirat prøver at beskytte det.
Og de kan godt lide bytte, som er skattene.
Nogle gange skal mændene bruge hjælp.
og så kommer de kvindelige pirater og hjælper.
Vi tiltrækkes af folk, der befinder sig udenfor loven.
Det kan forklare meget af folks romantiske forestillinger om piratlivet.
Desværre passer de bare ikke.
Her slår dronning Elizabeth Francis Drake til ridder i 1581
for at sejle rundt om jorden og indsamle skatte som pirat.
Her er piraten Walter Raleigh som hun også slog til ridder.
Han opkaldte kolonien Virginia efter hende, Jomfrudronningen.
Den skulle fungere som piratbase.
Elizabeth blev kaldt "Piratdronningen", og hun forgudede pirater.
Hun kaldte dem sine "søhunde", og de støttede hende
og bekæmpede hendes fjender ved at plyndre deres skibe.
På den tid bekrigede Europas stater konstant hinanden.
Deres imperier skrumpede og voksede.
Og de hyrede alle pirater til at stjæle fra deres fjender.
Når europæere berøvede hinanden på havet,
blev det legitimeret ved hjælp af kaperbreve.
Pirater eftertragtede kaperbreve,
som lod dem overfalde skibe med statens velsignelse.
Og der var flere skibe end nogensinde.
Det var begyndelsen på globaliseringen, som byggede på skibsfart,
Det bidrog til konflikterne,
fordi europæerne kæmpede om at få en større del af verdenshandelen.
Der var stor efterspørgsel på indonesiske krydderier, indisk bomuld,
caribisk sukker og slaver fra Afrika.
I dag er havbunden overstrøet med skibsvrag fra den tid.
I 1996 fandt man et særligt spændende vrag ved kysten ud for North Carolina,
og medierne fulgte bjærgningen i årevis.
Sortskægs flagskib, Queen Anne's Revenge,
blev hævet fra havbunden ud for kysten i dag.
Queen Anne's Revenge sank ud for kysten.
Beaufort er blevet kendt for Sortskæg, hvis piratskib ligger lige derude.
Men ingen nævnte, at det oprindeligt var et slaveskib med navnet La Concorde.
Da Sortskæg fangede det i 1717, havde det 455 afrikanske slaver om bord.
Næsten alle blev solgt som slaver, mens Sortskæg fortsatte som pirat.
Kun meget få har omtalt det som et slaveskib.
Man kan ikke forstå handel på den tid uden at forstå slavehandelen,
for slaver producerede næsten alle de varer, der krydsede Atlanterhavet.
Det hjælper folk med at genoverveje, hvad de ved om slavehandelen.
Man kan se næsten alle skibe som slaveskibe.
Men pirater handlede også direkte med slaver.
Når en pirat fangede et skib,
der havde slaver om bord, tog de ofte slaverne
og solgte dem til handelsfolk på en ø, hvor de havde kontakter.
Derfra blev de solgt videre til lokale markeder og plantager.
så nogle af piraterne var også slavehandlere,
selv om man ikke tænker sådan på dem.
Kan I huske Francis Drake? Før han blev pirat og ridder,
var han en af Englands første slavehandlere.
Pirater ville opnå den størst mulige profit.
De gjorde det for at bruge profitten til at hæve deres sociale status.
Som en af moderne popkulturs mest berømte pirater.
Mange kender Captain Morgan-rom,
men Morgan var ikke kun pirat, han var også slavehandler og plantageejer.
Morgan tjente sin formue som pirat for England.
Og han befæstede sin formue ved at bygge plantager på Jamaica.
Han ejede over hundrede slavebundne afrikanere.
Omtrent samme antal som den amerikanske præsident Jefferson ejede.
Han blev en fremtrædende person på Jamaica
og endte som viceguvernør med meget tætte forbindelser til adelen.
I 1674 blev han slået til ridder af Charles 2.
Han er et godt eksempel på, at man ikke skal tænke på pirater
som udstødte forbrydere, der holdt sig i samfundets udkant.
De ville meget gerne være en del af samfundet
og bringe deres familier ind i eliten.
Englænderne hyrede også den skotskfødte pirat William Kidd,
som fik sit kaperbrev i 1696.
Han fik papirer, han fik et pas,
og han fik bemyndigelse til at handle på Englands vegne.
Kaptajn Kidd blev sat til at jage pirater.
Han sejlede fra New York til Madagascar, det Røde Hav og det Indiske Ocean,
hvor pirater overfaldt skibe fra det Britiske Ostindiske Kompagni.
Men så besluttede Kidd, at han kunne tjene mere som pirat,
og han udvalgte et skib, han kunne tjene godt på.
Skibet tilhørte faktisk Mogulriget, som er det moderne Indien,
og dengang var en vigtig engelsk handelspartner og allieret.
Kidd plyndrede skibet for silke, bomuld, sukker, opium og jern,
som i dag ville være $10 millioner værd. Ikke dårligt for et enkelt røveri.
Mogulriget er meget vrede på englænderne.
De har fået nok af engelske pirater, og de kræver forandring.
Der skal gøres noget ved Kidd.
Så englænderne fanger ham i Massachusettss.
Og bringer ham til London for at anklage ham som pirat.
"...de tiltagende Trængsler og Misdaader i Handelslivet..."
England ville vise, at forbrydelsen var så alvorlig,
at enhver stat ville gøre det samme.
Det var en forbrydelse mod hele menneskeheden.
Han blev fundet skyldig.
I 1701 dømte dommeren ham til at "hænges ved halsen indtil døden."
Og det skete også.
Og ser vi et meget stor skift, fordi tidligere var pirater...
Man lod dem være i fred, og de trivedes, fordi de opfyldte et formål.
Hostis humani generis er latin for "fjender af menneskeheden."
Og det var sådan, de legitime regeringer
talte om de caribiske pirater. i 1700-tallet.
Den internationale ret er ubetvivlet.
Ingen stat nægter andre stater retten til at fange og retsforfølge pirater,
som de finder på åbent hav.
Så kaptajn Kidd er en vigtig person for udviklingen af universel jurisdiktion.
Enhver stat kan retsforfølge en person:
"uden hensyn til gerningsstedet, gerningsmandens nationalitet,
eller offerets nationalitet."
I århundreder gjaldt dette kun for de oprindelige fjender: pirater.
Derfor dannede piratlovene præcedens for at retsforfølge og henrette Eichmann.
Han har begået en forbrydelse imod hele menneskeheden.
Også andre end Kidd fik et bittert endeligt.
I de følgende årtier mødte et stort antal pirater samme skæbne
I 1713 sluttede de europæiske stater en kortvarig fred
og holdt op med at sende pirater mod hinandens skibe.
Lige pludselig stod mange søfolk uden lovlige muligheder for sørøveri,
og nogle af dem fortsatte ulovligt.
Mange søfolk fra handelsskibe besluttede sig også for piratlivet
af ret enkle grunde. Dels for byttets skyld.
En gennemsnitlig sømand kunne tjene 25 pund om året.
En pirat kunne tjene 40 gange så meget på et vellykket overfald.
Nogle af dem tjente meget mere.
Og så var der arbejdskulturen.
Handelsskibe havde et meget ubehageligt arbejdsmiljø.
Kaptajnerne havde en autokratisk myndighed over besætningen,
og nogle gange misbrugte de den myndighed.
Mens pirater valgte deres ledere
og skrev forfatninger med ret progressiv arbejderbeskyttelse.
Ét skib lovede, at hvis en mand mistede et lem,
skulle han kompenseres med 800 dollars.
I et årti eksploderede den ulovlige piratvirksomhed.
Dette var "Piraternes guldalder," og regeringerne brød sig ikke om det.
Piraterne truede de europæiske staters handelssystem.
Og Europas stater, som vi kender dem, kunne ikke overleve uden handel.
Så staterne satte hårdt ind mod piraterne med lovgivning og propaganda.
I 1717 offentliggjorde britiske aviser
en "Kongelig Forordning til Bekæmpelse af Pirater."
Militæret ville pågribe enhver pirat, "der nægter at overgive sig."
Og det hele skabte stor folkelig interesse for pirater.
Så bogen A General History of the Pyrates, der udkom i 1724, blev en bestseller.
Den blev solgt som en historiebog, men meget af den var opdigtet.
Bogen fortæller om Sortskæg, at han på sit dødsleje svarede på,
om hans kone vidste, hvor hans skat lå begravet?
Han svarede, at "kun han selv og djævelen vidste, hvor den var."
Men pirater begravede næsten aldrig deres penge. Hvorfor skulle de det?
De brugte dem, ofte i havnebyernes barer og bordeller.
Historierne gav 160 år senere inspiration til bogen Skatteøen.
Og Robert Louis Stevenson tilføjede sine egne detaljer:
pirater, der synger: "Yo-ho-ho og en hel flaske rom"
eller lader folk gå planken ud.
Og skattekort.
Skatteøen fik så mange læsere, at Disney filmatiserede den i 1950
og hyldede filmen som et gennembrud.
Walt Disney sætter nu en ny milepæl med sin første realfilm:
Skatteøen.
Og skuespilleren Robert Newton fremhævede et bestemt bogstav...
Der fulgte flere piratfilm, de fleste inspireret af Skatteøens farverige stil.
Jeg har ventet i årevis.
Klo! Klo! Klo!
Der sker en Disneyficering af piraterne,
hvor man ser dem som Kaptajn Klo i Peter Pan.
De er skurkene, men de vil ikke dræbe eller skade eller torturere nogen.
Og den oprindelige kilde beskrev kun piraternes såkaldte "Guldalder".
Vores billede af pirater er blevet frosset i tiden,
selv om der har været pirater lige så længe som skibe på havet:
pirater i antikkens Middelhav, vikinge-pirater, Barbareskpiraterne
samt en af verdens mægtigste pirater: Cheng I Sao.
Hun håndhævede strengt sine egne regler:
Straffen for at voldtage en kvindelig fange var døden.
Gennem 15 år i starten af 1800-tallet dominerede pirater Kinas sydkyst,
og Cheng I Sao kommanderede den største piratflåde nogensinde.
Flere end 1200 skibe og op til 70.000 mand.
Hun kontrollerede salthandelen
og ødelagde de skibe, der prøvede at stoppe hende.
Hun overvandt den kinesiske flåde og truede landets handelsevne.
Der er ingen klar linje, der skelner mellem pirater i lille skala,
som bare er en tyvebande på havet,
og pirater, der kontrollerer imperier og store hære.
Det er svært at sige, hvor piraterne ender,
og det organiserede politiske samfund begynder.
Da Cheng I Sao endelig overgav sig,
behandlede den kinesiske regering hende som en nation.
De forhandlede en aftale,
som lod hendes pirater gå ind i militæret eller bosætte sig på land.
Og Cheng I Sao blev aldrig straffet.
I dag ville det være absurd at behandle en pirat sådan.
Verden har forandret sig.
Grænser ligger fast,
og den internationale orden opretholdes af traktater og handel.
Søfart er stadig rygraden i verdensøkonomien,
og 90 % af international handel transporteres til søs.
Men værdien af de varer er over 2000 gange større end på Cheng I Saos tid.
Og man transportere dem ikke på træskibe, men i containere på enorme fragtskibe,
som er meget sværere at udplyndre.
Og det mest eftertragtede bytte er ikke guld eller krydderier,
men olie... hvis prisen er høj nok.
I 2013 kaprede pirater 13 olietankere i Vestafrika.
Men da olieprisen styrtdykkede året efter, skiftede de strategi.
Nu gik de ikke efter lasten, men efter besætningen.
Vi tager kidnapning noget mere alvorligt, fordi det drejer sig om mennesker
Ligesom fortidens pirater har disse pirater ofre,
men nu kan vi selv høre deres beretninger.
Vi beder jer fra vort inderste, åbn jeres hjerter og hjælp os.
De troede, jeg kom fra en rig familie, og...
De slog mig og bagbandt mine hænder.
Jeg tror ikke, at nogen kan forestille sig det, vi har oplevet.
Sådan ser piratvirksomhed ud i dag.
Den bryder ud, hvor den nationale eller internationale orden bryder sammen.
Som i Somalia, der var i anarki, mens pirater trivedes fra 2007 til 2012
Eller Venezuela, hvor pirater breder sig efter økonomiens sammenbrud i 2014.
En stat har mindre evne til at kontrollere sit maritime område,
når den har fokus på en intern krise.
Pirater dukker ikke bare op.
Der er visse strukturer, der kan bidrage til eller gøre det nødvendigt,
at individer tyer til illegale aktiviteter udenfor de eksisterende strukturer.
Ligesom fortidens pirater,
bliver moderne mennesker pirater af enkle grunde.
En mangel på alternative økonomiske aktiviteter.
Og adgang til skibe, der kan angribes.
Men Hollywood viser ikke moderne pirater som romantiske skurke.
De er desperate kriminelle, som i denne Oscar-nominerede film,
der bygger på en sand historie om somaliske pirater,
der tog en amerikansk kaptajn som gidsel i 2009.
I dag glider pirater heller ikke ind og ud af overklassen.
Så hvorfor er vi her, og piraterne dér? De er på den forkerte side af historien.
De civiliserede stater i nutidens verden vandt kampen.
Delvist fordi staterne var meget dygtige til noget meget barbarisk.
Slavehandel.
Piraterne kunne ikke konkurrere med den industrialiserede slavehandel,
som transporterede millioner af afrikanere til Amerika,
hvor deres arbejde skabte enorme formuer.
Dette bidrog til at etablere de europæiske verdensmagter,
og i sidste ende også USA.
I starten af 1800-tallet forbød USA slavehandel med en lov,
der sagde, at enhver slavehandler:
"skal være at dømme som pirat" og "skal lide døden."
Men kun en enkelt slavehandler blev henrettet i Vesten:
Nathanial Gordon, dømt som pirat i 1862.
"Pirat" er en betegnelse, som man op gennem historien brugte om sine fjender
for at sige, at deres aktiviteter var illegale,,
mens det, du selv lavede, var helt legitimt.
Pirater er en vigtig del af historien. Bare ikke den del, vi tror.