Joulukuun 2. päivänä vuonna 2018 -
tuntematon muusikko twiittasi: "Kantrimusiikki kehittyy."
Tämä hassu video oli viittaus uuteen biisiin,
jonka hän julkaisi SoundCloudissa seuraavana päivänä. Siitä pidettiin.
Todella kovasti.
SoundCloud nosti sen kantrimusiikin Top 50 -listalle.
Sitten TikTok-käyttäjä julkaisi videon, jossa hän tanssi sen tahtiin.
Hän muuttui cowboyksi, kun biitti iski.
Hän inspiroi miljoonia matkijoita.
Pian biisi nähtiin Billboardin "Suosittujen kantribiisien" listalla.
Mutta sitten se poistettiin.
Miksi se otettiin niin nopeasti pois listoilta,
vaikka se teki rahaa?
Tässä on vihje.
Kun kantriartisti Cody Johnson alkoi soittaa sitä konsertissaan,
siinä kävi näin.
Rolling Stonelle annetussa lausunnossa Billboard selitti, että "Old Town Road" -
ei sisältänyt tarpeeksi nykyaikaisen kantrimusiikin elementtejä.
Se aiheutti hämmennystä siitä, mitä nykyaikainen kantrimusiikki on.
Tätä hämmennystä oli havaittavissa jo aiemminkin.
Ennen tiesi heti, jos oli vaihtanut kantriradioasemalle.
Nyt kanavaa pitää kuunnella hetken aikaa.
Kantrimusiikki on kadonnut.
En tiedä, kuka sitä tekee, mutta luultavasti vain neljä ihmistä.
Sisäpiiriläiset ovat julistaneet genren kuolleeksi jo vuosikymmeniä sitten.
Silti kantrimusiikki tuntuu olevan vahvempaa kuin koskaan.
Yhdysvalloissa sitä kuunnellaan radiosta enemmän kuin mitään muuta.
Sillä on myös nopeimmin kasvava striimausyleisö.
Miksi niin monet ihmiset vaahtoavat siitä, mitä kantrimusiikki on?
Kuka saa olla kantritähti?
Kansakuntaa ymmärtää helpommin kuuntelemalla sen musiikkia.
Uudisraivaajaesi-isiemme kantrimusiikki -
on Amerikan sydämen musiikkia ja maan musiikillisen perinteen perusta.
Siinä puhutaan perheestä ja uskonnosta.
Kantri on suosittua kansainvälisesti.
Japanissa on artisteja, jotka esiintyvät cowboy-asuissa.
Kantrimusiikki valtaa suurkaupunkien asukkaat.
KANTRIMUSIIKKI
Kantrimusiikki voi olla monta asiaa, mutta asiantuntijoiden mielestä…
Kantrilaulajat ovat tarinankertojia.
Kantrimusiikissa on kyse tarinankerronnasta.
Tarinat vetävät minua puoleensa.
Vuosikymmenten ajan Nashvillen Grand Ole Opryssa kuvattu ohjelma…
Grand Ole Opry. Näe se suorana lähetyksenä.
…lähetti näitä tarinoita Amerikan olohuoneisiin.
Tarinoita ylpeydestä ja kotipaikasta.
Olen ylpeä kun olen Hiilikaivoksen työntekijän tytär
Perheen tärkeydestä.
Monivärinen takkini
Jonka äitini teki minulle
Ja vaikeista ajoista.
Tänään mies lakkasi rakastamasta häntä
Pidän kantrimusiikissa siitä, että se kumpuaa syvältä -
tunteiden ojasta.
Historia on tärkeää kantrimusiikin kannalta.
Kantrimusiikissa huomioidaan aiemmat tapahtumat.
Se on pitkä perinne,
joka ulottuu Appalakkien eurooppalaisiin maahanmuuttajiin -
ja näiden balladeihin.
Hartaisiin balladeihin.
Murhaballadeihin.
Hän aneli armoa
He toivat myös viulun mukanaan.
Muiden maiden kansanmusiikki muokkasi kantrimusiikkia.
Saksalaiset toivat valssin.
Ja ranskalaiset kotiljongin.
Siitä syntyi square-tanssi.
Meksikolaiset vaquerot, alkuperäiset cowboyt,
esittelivät mariachin amerikkalaisille kollegoilleen.
Alppilauluryhmät levittivät jodlausta.
Mustat muusikot toivat bluesin.
Alkuaikoina muusikot rämpyttivät viuluja ja banjoja.
He kuljettivat näitä ääniä ympäri etelää kiertelevinä laulajina.
Valkoiset esiintyjät maalasivat kasvonsa mustaksi -
ja esiintyivät hyvin karikatyyrimaisesti.
He matkivat ja yrittivät mukailla -
jonkinlaista versiota mustien esityksistä.
Sen kuulee Emmett Millerin "Lovesick Blues" -versiosta.
Hän aloittaa pilkkaamalla mustien puhetta.
Hän sekoittaa versiotaan bluesista -
alppimaiseen jodlaukseen.
Nämä eri äänet olivat sulautuneet toisiinsa jo pitkään,
kun kaupallinen musiikkiala käynnistyi 1920-luvulla,
jolloin musiikki piti brändätä myymistä varten.
Kahdenlaista musiikkia ilmaantui.
Kantria, eli niin sanottua junttimusiikkia.
"Juntti", eli ne, jotka olivat kotoisin Appalakeilta.
Tästä musiikkityylistä tuli kantri ja western.
Sitten oli myös rotumusiikki tai rotulevyt.
Eli kaikki mustien muusikoiden tuottama.
Se brändättiin myöhemmin rhythm and bluesiksi.
Ne suunniteltiin markkinoitaviksi rotukohtaisesti.
Ajan myötä äänistä tuli erottuvaisempia.
Mustat muusikot alkoivat kokeilla rummuilla ja rokkaavilla biiteillä.
Kantrimusiikki jakaantui omiksi alatyylilajeikseen.
Bluegrass sai nimensä Bill Monroe and the Bluegrass Boysilta.
Se kuulosti vanhoilta kielisoitinbändeiltä.
Sitten tuli honky-tonkin vahvempi rytmi. Tunnistat ehkä tämän coverin.
Tätä tunnetta kutsutaan bluesiksi
En tiedä mitä oikein teen
Hank Williamsia kutsuttiin "Juntti-Shakespeareksi".
Hän toi modernimman tyylin Grand Ole Opryyn.
Hänen sanoituksissaan oli seksikkyyttä.
Hei, kaunokainen Miten sinulla menee?
Rajoja ei voinut koetella liikaa.
Opryn 50-luvun kantrista luoma imago oli hyveellinen -
ja nostalginen.
Se on Amerikan sydämen musiikkia.
Rummut jopa kiellettiin, mutta sitten maa alkoi rokata.
Kentuckyn sininen kuu
Jatka valaisemista
Valaise sitä joka on poissa
Ja jätti minut masentuneeksi
Elvis lauloi kantrilauluja -
rhythm and bluesilta lainatulla biitillä terästettynä.
Tyyli sai myöhemmin rockabilly-nimen, rock ja hillbilly, eli rokki ja juntti.
Monet muut artistit vaikuttivat siihen.
Rock and roll syntyi aikanaan siitä.
Kantrimusiikkiala yritti vastustaa perustamalla Country Music Associationin.
Sen piti pelastaa koko genre.
Sitten luotiin nykyaikaisempi Nashville-soundi,
jonka artistit, kuten Patsy Cline, auttoivat määrittämään uutta kantria.
Minä
Hajoan
Palasiksi
Mutta sitten eräs muusikko meni Elviksen tuottajan puheille Memphisissä.
Ammuin miestä Renossa
Vain nähdäkseni hänen kuolevan
Johnny Cashin "Folsom Prison Blues" -
palasi murhaballadien juurille tavarajunan rytmin kera.
Cash oli kansansankari.
Kantrimusiikki oli kansanmusiikkia.
Johnny Cash oli kansanmies,
jolla oli runollinen visio ja mieletön ääni.
Hän raivasi tietä muille muusikoille, jotka halusivat tehdä omaa kantriaan.
Eräät heistä äänittivät levyn yhdessä.
Sitten joku päätti kutsua bändiä "The Outlawsiksi".
Naiset rakastavat lainsuojattomia.
Sieltä se tuli. Ensimmäinen koskaan tehty kantrimusiikin platinalevy.
Voisi sanoa, että Garth Brooks sinetöi rockin ja kantrin avioliiton.
Hän tiivisti stadionrockinsa yhdellä sanalla TV-haastattelussa.
Se on seksiä.
Mutta tapa, jolla kantri kehittyi vuosien saatossa -
muistuttamaan enemmän rockia ja poppia, toi myös vastustusta mukanaan.
Kuten silloin, kun Shania Twain teki kantripopia MTV-sukupolvelle -
yhdistämällä twang-laulun seksikkyyteen.
Traditionalistit vihasivat sitä, mutta se toi uusia faneja genrelle.
90-luvulla, 80-luvulla, 70-luvulla ja jo ennen sitä -
ihmiset valittivat siitä, että kantrimusiikissa on liikaa poppia.
Se ei ole virhe vaan ominaisuus.
Jotkut traditionalistit suuttuivat,
kun poptähti Olivia Newton-John sai kantrin arvostetuimman palkinnon.
Seuraavana vuonna juontaja sytytti kirjaimellisesti -
voittaja John Denverin nimen tuleen.
Hän oli enemmänkin folkmuusikko.
Folk, rock ja R&B toimivat ääniraitana -
Vietnamin sodan ja kansalaisoikeuksien protesteissa. Kantri vastusti protesteja.
Haluamme pitää lippua vaatteissamme ja seisoa lipun takana.
Kantrimusiikki tekee sitä.
Kuten kantriartisti Merle Haggardin "Okie from Muskogee".
Muskogeessa ei polteta marihuanaa
John Denver ei sopinut kantrin ajamaan politiikkaan.
Hänen viidennen albuminsa toisen puolen 1. kappale -
oli jotain kantrilaulajalle sopivampaa
Maalaistiet
Viekää minut kotiin
Paikkaan
Johon kuulun
70-luvulla joidenkin Nashvillen asukkaiden oli vaikeaa hyväksyä John Denveriä,
mutta yleisö piti niistä biiseistä.
Uusi alalaji syntyi 80-luvulla sekoittaen kantria ja R&B:tä.
Videoilla artistit pukeutuivat cowboyiksi ja räppäsivät kantriteemoista.
Kantrimusiikkiala veti siihen rajan, mutta genren kukoistus jatkui silti.
Vuonna 2005 artisti Cowboy Troy -
julkaisi videon cowboy-hattuja käyttävistä kiljuvista faneista -
ja käsitteli kantrialan vastustusta ulkopuolisia kohtaan.
Liian radikaalia Mutta olen jo ollut CMA:ssa
Jopa Tim McGraw Piti vaihtelusta
Monet kantriasemat eivät pitäneet. Kuten eräs ohjelmajohtaja sanoi:
"Se ei sovi formaattiimme. Emme pidä sitä kantrina."
Kun puhumme kantrimusiikista, on tärkeää ymmärtää tietyt eroavaisuudet.
On kantrimusiikkigenre, ja siten on kantrimusiikin radioformaatti.
Polku kohti radioon pääsemistä on melko kapea.
Siihen liittyy lähes aina levytyssopimus -
ison levy-yhtiön kanssa, useimmiten Nashvillessa.
Kun artisti on keikkaillut baareissa ja tehnyt biisejä muille -
ja on vihdoin aika tehdä oma albumi,
levy-yhtiön on mainostettava sitä kantriradioasemille.
Yhdysvalloissa niitä on yli 2 000.
Country 102,5.
Echo Country 105.
Coffee, Country and Cody.
Jos nämä DJ:t pitävät levystä, se nousee Billboardin kantrilistalle.
Mainostuksen ansiosta -
levy voi myydä tarpeeksi noustakseen Billboardin albumilistalle.
Jos haluaa supertähden uran, joka kestää pitkään,
se vaatii edes jonkinlaista radiopresenssiä.
Se on ollut todella huono juttu naisartisteille.
Vuonna 2 000 vain 33 % radiosoitoista oli naisten.
Sitten numero alkoi jopa laskea.
Vuonna 2015 radiokonsultti Keith Hill kertoi ammattilehdelle:
"Jos kantriradiossa haluaa listoille, naisista on päästävä eroon.
He eivät ole salaattimme salaatinlehtiä. He ovat salaattimme tomaatteja."
Se oli tietenkin todella loukkaavaa monia naisartisteja kohtaan.
Se aiheutti myrskyn kantrimusiikkialalla. Se nimettiin "tomaattigateksi".
Mutta luvut eivät ole pahemmin hievahtaneet.
Vuonna 2019 ryhmä naismuusikoita muodosti kantrisuperryhmän,
"The Highwomenin", joka yritti avata solmun.
Pian heidät palkittiin parhaasta bändistä ja albumista.
Yhtenäisyydestä kertova "Crowded Table" palkittiin parhaana biisinä.
Haluan talon
Jossa on täpötäysi pöytä
Ei kuitenkaan Country Music Awardseissa, vaan Americana Awardseissa.
Americana on uudehko genre, jonka Billboard lisäsi listoilleen 2016.
Se sisältää akustisempia laulajia,
joita kuulee enemmänkin vaihtoehtokantriasemilla.
Monella tapaa ne muistuttavat perinteistä kantria -
enemmän kuin pääkantriasemilla soivat artistit.
Viime vuosikymmenen aikana kantriradion soundi on muuttunut jälleen.
Vuonna 2011 Jason Aldean julkaisi "Dirt Road Anthem" -biisinsä videon.
Se näyttää ja kuulostaa melko klassiselta kantrilta.
Hiekkatie, lava-auto.
Sitten hän nojaa autoaan vasten ja alkaa räpätä.
Älä puutu asioihini Varo sanojasi
Kohta suljen tuon turpasi
Se nousi kantrilistojen kärkeen.
Sitä seuranneet kantrihittien videot muistuttavat 90-luvun R&B:tä ja hip hopia.
Matalia kuvakulmia, autoilla kruisailua -
ja vähäpukeisia tyttöjä.
Jopa jotkut äänetkin ovat samanlaisia: 808-rumpubiittejä ja napsuttelua.
Striimauspalvelu Pandora -
analysoi, kuinka paljon vaikutteita kantribiisit saivat muista genreistä.
Rockin vaikutus kantriin oli laskenut 2010 ja 2018 välillä,
kun taas hip hopin vaikutus oli noussut huimasti.
Kantri on ollut taitava sisällyttämään mustien musiikkia itseensä,
mutta se ei ole onnistunut siinä mustien ihmisten kohdalla.
Kaupallisella kantrialalla värilliset artistit kattavat alle 4 prosenttia -
radiossa soitetuista biiseistä ja isojen levy-yhtiöiden artisteista.
Lil Nas X saapui sellaiseen maailmaan.
"Old Town Road" alkaa honottavalla banjolla.
Sanat käsittelevät kantriteemoja.
Hattu on mattamusta Niin ovat saappaatkin
Ratsastan hevosella
Mutta siinä on trap-biitti, 808-bassot ja hi-hat-lisäyksiä.
Se oli kantrille aika uutta, muttei kauhean uutta.
Billboardin päätös poistaa kappale -
synnytti keskustelun rodusta ja syrjinnästä kantrimusiikin alalla.
Sitä kutsuttiin tilinteoksi.
Biisi oli täydellinen esimerkki siitä, että kantrimusiikin rajojen suojeleminen -
on oikeasti tietynlaisen amerikkalaisen identiteetin suojelemista.
Lil Nas X oli musta queer-muusikko, joka ei pelannut "sääntöjen" mukaan.
Se kuulosti tietyllä tavalla kantrilevyltä,
mutta se ei yrittänyt tavoittaa -
perinteistä kantrimusiikkiyleisöä.
Uskon, että kantrimusiikkiyhteisön valtavirta -
tajusi sen melko nopeasti.
Mutta Lil Nas X ei edes tarvinnut kantrilistaa.
Twitterin, TikTokin ja striimaamisen ansiosta biisi oli Amerikan ykkönen -
ennätykselliset 19 viikkoa.
Striimaaminen on uusi keino päästä musiikkialalle.
Tartutaan vain puhelimeen ja voilà.
Tämä on hyvää. Tämä on nousussa.
Maailma tekee sen päätöksen.
Blanco Brownin tarina muistuttaa Lil Nas X:ää.
He kasvoivat Georgian Atlantassa.
Olen saanut monia musiikillisia vaikutteita -
Aretha Franklinistä George Straitiin ja Outkastiin.
Lista vain jatkuu.
Hän yhdisti vaikutteet soundiksi, jonka hän nimesi.
TrailerTrap. Asuntovaunumusiikki yhdistettynä trap-musiikkiin.
Täytin aukon ja kutsuin sitä TrailerTrapiksi.
Kantrimusiikkia 808:lla ja näyttävyydellä.
Kuten hänen laulunsa "The Git Up", joka oli rivitanssi.
Toukokuussa 2019 velipuolet julkaisivat videon TikTokiin -
tanssien kyseisen laulun tahtiin.
Se levisi. Kesään mennessä se oli viraali-ilmiö,
kuten "Old Town Road" pari kuukautta aiemmin.
Kaikki kaksivuotiaista 92-vuotiaisiin tanssivat sitä.
Se oli eka viraalimenestykseni.
Hän käytti videollaan kannustimilla varustettuja Nikeja,
soitti rumpukonetta ja lap steel -kitaraa -
ja johti monimuotoista jengiä rivitanssissa.
Mukana oli TikTokereita, jotka auttoivat tekemään siitä hitin.
Blanco halusi olla osa kantrimusiikkiyhteisöä -
toisin kuin Lil Nas X.
Biisiä soitettiin radiossa tarpeeksi, jotta se pääsi kantrilistalle.
Ei kuitenkaan korkealle.
Mutta seuraavana vuonna 2020 tämä biisi nousi listaykköseksi.
Se alkaa vanhalla samplella, joka on yleistä hip hopissa.
Tämä oli vanha honky-tonk-klassikko.
Sitten se alkaa muuntua.
Sitten tulee biitti.
Tuossa on lasi
808:t.
Joka helpottaa tuskaani
Sam Huntia on kutsuttu "kantrin Drakeksi" -
ja mieheksi, joka toi hip hopin alalle.
Kantri ja hip hop ovat liian samanlaisia. Ne kertovat tarinoita.
Jotkut ovat tosia ja toiset keksittyjä, mutta ne välittävät viestin.
Minusta se on tärkeintä.
Rap- ja kantrimusiikilla on samoja teemoja,
kuten ylpeys ja kotipaikka.
Suoraan Comptonista
Olen ehdottomasti
New Yorkista
Perhearvot.
Veljilleni joilla on tyttäriä
Yksikään nainen ei voi viedä äitini paikkaa
Vielä yksi halaus mummolta
Ja vaikeat ajat.
Olen kyllästynyt köyhyyteen
Ajat olivat lattiaakin kovemmat
Yritän pitää valot päällä
Kantri ja R&B ovat todella samankaltaisia. Ne ovat samankaltaisia musiikillisesti.
Rap syntyi pohjoisten kaupunkien köyhyydestä -
ja esi-isien rhythm and bluesin pohjalta.
Sitä näppäiltiin alun perin banjoilla,
jotka tuotiin Amerikkaan Länsi-Afrikasta orjalaivojen kyydissä.
Ennen orjuuden lopettamista sitä laulettiin henkisinä ja työlauluina -
Amerikan eteläosien plantaaseilla.
Blues kehittyi noista valitusvirsistä.
Nämä soundit sekoittuivat Appalakkien viulunsoittajien balladeihin -
muodostaen juuret musiikille, joka jaettiin myöhemmin -
junttimusiikiksi ja rotulevyiksi.
Niistä tuli symbolisia vastakohtia.
Ne kietoutuivat yhteen ja muodostivat lähes kaiken amerikkalaisen popmusiikin.
Rap ja kantri eivät olekaan vastakohtia. Ne ovat kaukaisia serkkuja.
Yksi artisti, joka ei suostunut pysymään rajojen sisällä, oli Ray Charles.
Vuonna 1962 -
hän julkaisi Modern Sounds in Country and Western Musicin levyt 1 ja 2.
Niissä kuultiin bluesmaisempi versio -
kantrilauluista, kuten "You Are My Sunshinesta".
Välillä teet minut onnelliseksi
Kun taivaani on harmaa
Kun Ray Charles sai sen otteeseensa, siitä tuli bluesmaista ja sielukasta.
Ray Charlesin albumi oli aikansa "Old Town Road".
Kantriala ei pitänyt Ray Charlesia kantrimuusikkona.
Ne levyt saattoivat muuttaa kantrimusiikkia enemmän -
kuin mikään muu albumi.
Ray Charles oli taitava kantrilaulaja, yksi kaikkien aikojen parhaista.
Hänen kaikunsa voi kuulla yhä,
kuten Chris Stapletonin esiintyessä ensimmäistä kertaa CMA:ssa bluesin kera.
Vietin iltani baarissa
Viina oli ainoa rakkaani
Tai kun Mickey Guyton esiintyi Grammyissa vuonna 2021 -
ja kertoi tarinan.
Jos luulet että elämme
Vapaiden maassa
Sinun pitäisi kokeilla
Millaista on olla musta
"Black Like Me" on uskomaton kappale, koska hän laulaa omaa totuuttaan.
Kaikki maailmassa kehittyy, myös me ihmiset.
Jos me kehitymme, musiikkikin kehittyy aikanaan.
Toivon, että nuoret artistit kertovat totuuden aivan uudella tavalla.
He tekevät sen niin vaikuttavasti, että ajattelemme: "Vau! Sieltä se tuli."
Kantrimusiikki tuntuu avoimelta tieltä, jolla ei ole umpikujaa.
Minusta musiikin pitää olla juuri sellaista.
Se puhuttelee.
Tekstitys: Jerry Savolainen