‫ב-2004, ה"קרוליינה פנתרס"‬ ‫התמודדו מול ה"ניו אינגלנד פטריוטס".‬
‫המשחק נחשב לאחד ממשחקי הסופרבול‬ ‫הטובים ביותר אי פעם,‬
‫אבל הוא נתפש כהיסטורי מסיבה אחרת.‬
‫רבים מהצופים במשחק בערוץ "סי-בי-אס"‬ ‫ראו משהו שלא ציפו לו‬
‫במהלך מופע המחצית‬ ‫כשהזמרת ג'נט ג'קסון נחשפה יתר על המידה.‬
‫תאונה או כוונה לזעזע,‬
‫או תקלת מלתחה, מה שזה לא היה.‬
‫"ויאקום", הבעלים של "סי-בי-אס"‬
‫תידרש לשלם 550 אלף דולר.‬
‫למחרת, ג'נט ג'קסון התנצלה.‬
‫אני ממש מצטערת‬
‫אם פגעתי במישהו.‬ ‫זאת באמת לא הייתה הכוונה שלי.‬
‫אבל התקשורת לא שבעה.‬
‫"חבר" של ג'סטין טימברלייק‬
‫מסר בעילום שם לצהובונים‬
‫שהיא שיקרה לו וניצלה אותו‬
‫כדי לשמר את הקריירה שלה.‬
‫זה הזין את הביקורת שהאשימה את ג'נט.‬
‫- כך היא ג'נט ג'קסון -‬
‫ושבוע לאחר מכן, כשג'סטין התנצל,‬
‫הוא פתח את דבריו בהלצה.‬
‫אני יודע שעבר על כולם שבוע קשה ו…‬
‫ובקושי הצליח להסתיר את לעגו.‬
‫מה שקרה היה לא מכוון,‬
‫מעורר חרטה ואני מתנצל אם מישהו נפגע.‬
‫זה לא היה מתקבל כהתנצלות היום.‬
‫אנחנו חיים בעידן של התנצלויות.‬
‫אי אפשר לקרוא חדשות‬
‫בלי להיתקל בהתנצלות פומבית חדשה.‬
‫פוליטיקאים, ידוענים,‬
‫ואפילו ממשלות מתנצלים על פשעי עבר.‬
‫אני חושב שאחד החששות שיש לאנשים הוא‬
‫שמתפרסמות הרבה מאוד התנצלויות‬
‫וזה עלול לפגוע ביעילותן.‬
‫זה נקרא דילול נורמות.‬
‫ככל שאנשים מתנצלים יותר,‬
‫כך אנחנו מצפים יותר להתנצלויות נוספות‬
‫אבל מוכנים פחות לסלוח.‬
‫האנשים נעשים מתוחכמים יותר‬
‫ונתקלים בהתנצלויות נוספות כאלו‬ ‫ולכן הם מקווים ליותר.‬
‫הם מקווים לסימן כלשהו שמעיד‬ ‫שההתנצלות יוצאת מהלב.‬
‫אז מה הופך התנצלות לטובה,‬
‫ומה כוחן האמיתי של התנצלויות?‬
‫- סדרה תיעודית מקורית של NETFLIX -‬
‫אין לי מלים לבטא כמה אני מצטער.‬
‫ודאי יש לו הסבר הגיוני לאיחור.‬
‫ואז הוא יתנצל.‬
‫התנצלות!‬
‫התקבצנו היום כדי להתנצל כאומה.‬
‫עליי לקחת אחריות מלאה על כל מעשיי.‬
‫לא באתי לכאן כדי להתנצל.‬
‫לא אשנה את דעתי ולא אתנצל על כך.‬
‫זוהי הזדמנות‬
‫להשאיר את העבר מאחורינו.‬
‫- התנצלויות -‬
‫"סלח לי, אלי, כי חטאתי."‬
‫במשך אלפי שנים בעולם דובר האנגלית,‬
‫ככל הידוע לנו, זאת הייתה ההתנצלות היחידה.‬
‫התנצלות בפני כוח עליון.‬
‫בניתוח כל הכתבים ששרדו באנגלית עתיקה‬
‫לא נמצא אף לא מקרה אחד של התנצלות כנה.‬
‫אבל אז, בשנות ה-90 של המאה ה-16,‬
‫שייקספיר כתב את המילים הבאות:‬
‫"אדוני, אין כל צורך בהתנצלות שכזו.‬
‫אתחנן אני בפני רוממותו שימחל לי."‬
‫זהו השימוש הידוע הראשון‬ ‫ב"התנצלות" במשמעותה המודרנית,‬
‫ומנהג חדש לגמרי‬
‫של הבעת חרטה בפני אדם אחר.‬
‫קשה להתנצל,‬
‫וקשה להתנצל בכנות ומכל הלב.‬
‫אבל בדרך כלל יש כמה מרכיבי מפתח.‬
‫ראשית, הבעת חרטה.‬
‫זה מה שעולה בדעתנו בקשר להתנצלות.‬
‫"אני מצטערת. אני מתנצלת. אני מרגישה נורא."‬ ‫הצהרות מסוג זה.‬
‫שתיים.‬
‫הכרה בנזק ובסבל שהקורבן חווה‬
‫כתוצאה ממה שעשינו.‬ ‫כך הם זוכים לתיקוף ומרגישים מובנים.‬
‫חשוב גם לקחת אחריות.‬
‫יש חשיבות פסיכולוגית רבה‬ ‫לכך שהקורבן ישמע זאת.‬
‫הסבר להתנהגות עשוי לעזור.‬
‫ואז, כדי להתקדם,‬
‫הצעה לתיקון או התחייבות לשינוי.‬
‫ולבסוף, בקשת מחילה.‬
‫במחקר של קרינה, רוב האנשים מדווחים‬ ‫על ארבעה או חמישה‬
‫מהמרכיבים האלו בהתנצלויות השגרתיות שלהם.‬
‫אבל בפועל, הממוצע הוא שניים.‬
‫זהו מאבק בין הרצון לעשות את הדבר הנכון,‬
‫הרצון לתקן את היחסים‬ ‫ולגרום לאחר להרגיש טוב יותר,‬
‫לבין הרצון להגן על הזהות העצמית כאדם טוב,‬
‫לא רק בעיני האדם האחר, אלא גם בעיני עצמך.‬
‫זה עשוי להיות לא נוח מאוד.‬
‫והתנצלויות פומביות עלולות להיות‬ ‫מסובכות עוד יותר.‬
‫קשה לרצות קהל של מיליונים.‬
‫יש שיקולים רבים בהחלטה האם להתנצל.‬
‫אחד המרכזיים הוא הקהל החשוב לך ביותר.‬
‫מת'יו הילציק עוסק בניהול משברים‬
‫ויש לו לקוחות ידועים רבים.‬
‫זהו עסק משגשג.‬
‫אענה על זה אבל אני צריך להתפנות רגע לשיחה.‬
‫אלך לעשות זאת ותכף אשוב.‬
‫אפשר לעצור לרגע? אני מתנצל. אני צריך רק…‬
‫אני מתנצל על העצירות.‬ ‫זה לא אמור לקחת הרבה זמן.‬
‫אני עמוס קצת יותר משציפיתי.‬ ‫כן, זה מסוג הימים האלו.‬
‫אני מתנצל מראש.‬
‫רואים ירידה משמעותית בראיונות החושפניים‬
‫שבהם המפורסמים יושבים על הספה.‬
‫אני כאן היום כדי להכיר בכך ולהתנצל על כך.‬
‫אני רק רוצה להתנצל.‬
‫אני מצטער,‬ ‫ואני לא מצפה לסליחה ולא ראוי לה.‬
‫הם לא מוכנים לחשוף את עצמם לראיונות כאלו.‬
‫יש להם אפשרות לדבר ישירות לקהל שלהם‬
‫בצורה שהייתה בלתי אפשרית בעבר.‬
‫זוהי הופעה מסוג אחר של דיבור ישיר למצלמה.‬
‫אני מתנצלת בפני כל מי שנפגע.‬
‫סליחה לכל מי שפגעתי בו.‬ ‫-אני מתנצל.‬
‫או הצהרות בעלות נימה אישית‬ ‫שכותבים ביישומון פתקים באייפון,‬
‫מתעדים בצילום מסך‬ ‫ומעלים לרשתות החברתיות.‬
‫אז מצד אחד זה נהדר כי זה הרבה יותר קל.‬
‫אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה,‬ ‫איך שאתה רוצה.‬
‫אבל על אף השליטה הנוספת הזאת,‬
‫אנשים רבים עדיין מתקשים‬ ‫לכלול את כל המרכיבים.‬
‫הטעות הגדולה ביותר שאנשים עושים‬ ‫כשהם מתנצלים היא לשזור בפנים‬
‫רכיבי התגוננות קטנים‬
‫שעוזרים להם לשמור על כבודם‬ ‫ולהגן על הדימוי העצמי שלהם.‬
‫הבעות חרטה שלא נשמעות כנות במיוחד.‬
‫אני מתנצלת בכנות. אני קומיקאית.‬
‫- מתגונן קצת -‬
‫חציתי את הגבול, הזזתי אותו.‬
‫- גלגול עיניים -‬
‫או כאלו שנשמעות מוגזמות.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫- לורה לי, בלוגרית -‬
‫אני מקווה שיום אחד…‬
‫- הרבה דמעות -‬
‫תוכלי לראות אותי כפי שאני באמת.‬
‫- התרכזות בעצמי -‬
‫לורה לי התנצלה אחר כך על ההתנצלות שלה.‬
‫בסרטון ההוא נראיתי הקורבן.‬
‫אני לא קורבן בשום פנים ואופן‬
‫במצב הזה.‬
‫יש גם נטייה להסיט את האשמה‬
‫ולרמוז שהתגובה היא הבעיה האמיתית.‬
‫לא רציתי שכל המהומה‬
‫בנוגע לנסיעה הזאת‬
‫תסיח את הדעת מהנושאים האמיתיים‬
‫שמעסיקים את אזרחי טקסס.‬
‫או הימנעות מהצהרות בגוף ראשון.‬
‫מצער שזה היחס שהיא זכתה לו.‬
‫או כמו במקרה של ג'ה רול,‬
‫שהיה שותף בהפקת "פסטיבל פיירי" השערורייתי,‬
‫הדברים מובהקים הרבה יותר.‬
‫- לא אשמתי אבל אני מצטער -‬
‫לעמוד על שלך ולהגיד,‬ ‫"אני עומדת מאחורי מה שעשיתי,‬
‫אני מסרבת להתנצל על כך",‬
‫מתלווה לזה חיזוק הכוח והדימוי העצמי‬
‫כי אנשים מרגישים‬ ‫שהם מחזירים לעצמם שליטה במצב.‬
‫וזהו דחף טבעי,‬
‫במיוחד כשהמצב אינו חד משמעי.‬
‫לעתים קרובות, כולנו מרגישים כקורבנות קצת.‬
‫וכולנו מרגישים שאנחנו אלו‬
‫שראויים להתנצלות ממישהו אחר.‬
‫משום כך יש מומחים שטוענים‬
‫שהתנצלות טובה לא אמורה להיות פומבית כלל‬
‫אלא שיחה.‬
‫שמי דונל פני. אני מברוקלין, ניו יורק.‬
‫מ"לאפייט גרדנס", לא רחוק מכאן.‬
‫בקיץ 2011, דונל היה עסוק בשגרת יומו‬
‫כשאחיו פרץ לחדר.‬
‫העין שלו הייתה נפוחה, האף מדמם.‬
‫הוא נראה ממש רע. אמרתי, "מה קרה?"‬
‫והוא סיפר לי שתקפו אותו בתחנת אוטובוס.‬
‫צריך לזכור שתמיד הייתה‬ ‫אנרגיה רעה בפינת הרחוב ההיא,‬
‫כי שם עובר הגבול בין שתי כנופיות יריבות.‬
‫אחיו של דונל היה ילד שקט, תולעת ספרים.‬
‫אז אמרתי, "בוא נצא החוצה‬ ‫כדי שהם יראו מי אני,‬
‫מי אחיו, ונוכל לרדת לשורש העניין".‬
‫דונל ואחיו חזרו לזירה ואחרים הצטרפו אליהם.‬
‫בתחנת האוטובוס, הם התעמתו עם בחור‬
‫שהיה מעורב, כך חשבו.‬
‫הם הקיפו אותי במעגל‬
‫והם שאלו אותי‬
‫למה עשיתי משהו לאחד החברים שלהם‬
‫באוטובוס מוקדם יותר באותו יום.‬
‫אמרתי להם,‬
‫"לא. אני לא יודע על מה אתם מדברים.‬ ‫זה לא אני".‬
‫הם המשיכו להגיד שזה כן אני.‬
‫התרגזתי.‬
‫ואז ברנדון שלף סכין,‬
‫חתך את פניו של אחיו של דונל וברח בריצה.‬
‫התלקח בי זעם.‬
‫הם רדפו אחרי ברנדון למעדנייה.‬
‫התחלנו להילחם.‬
‫אחד האדונים שהיה איתנו‬
‫לקח סכין מהדלפק ודקר אותו.‬
‫הוא ניקב כמעט את הריאות שלי.‬ ‫נזקקתי ל-160 סיכות.‬
‫גם דונל וגם ברנדון נעצרו‬ ‫ועמדו להישלח לשנים בכלא.‬
‫שמי דניאל סרד.‬
‫אני המנהלת של "צדק משותף".‬
‫לשכת התובע ובית המשפט הגיעו להסכמה‬
‫שכל עוד האדם משתתף באופן מלא ב"צדק משותף",‬
‫הם יסכימו, בסוף התהליך,‬
‫לבטל את האישומים נגד אותו אדם.‬
‫לב העבודה שלנו הוא‬ ‫חלופה צודקת ומשקמת לעונש מאסר.‬
‫המונח "צדק מאחה"‬
‫נהפך לפופולרי בארה"ב בשנות ה-70,‬
‫אף שהוא מבוסס על מסורות ישנות הרבה יותר.‬
‫הרעיון המרכזי הוא מעגל.‬
‫הוא כולל את האחראי לפגיעה,‬
‫את האדם שנפגע,‬
‫את אנשי התמיכה, המקורבים.‬
‫אחת הייתה אמי ואחת הייתה דודתי.‬
‫באתי למעגל עם אמי ועם החברה שלי.‬
‫ומנחה.‬
‫התהליך עובר דרך רבים משלבי ההתנצלות,‬
‫אבל המילה "סליחה" לא נדרשת.‬
‫הם מתחילים בהסבר.‬
‫היינו צריכים לחבר את הסיפור‬
‫כדי להבין למה הגבנו כפי שעשינו.‬
‫והיו חלקים בסיפור שהם לא הכירו.‬
‫רגע לפני שחתכתי את פניו של אחיו של פני,‬
‫ראיתי אקדח.‬
‫האקדח.‬
‫דונל לא ידע שמישהו מהקבוצה שלו שלף אקדח.‬
‫וחוויתי רגע של התגלות. "ברור שתתקוף."‬
‫הכעס שלי שינה כתובת.‬
‫הוא הופנה לבחור שהיה מאחוריי‬
‫וכלפי עצמי על שהייתי מוקף באנשים כאלו.‬
‫התחלתי למלמל שוב ושוב, ואמרתי,‬
‫"אני מצטער". חזרתי על זה שוב ושוב.‬
‫יצאתי החוצה כדי להגן על אחי‬
‫ופגעתי באח.‬
‫ואני מצטער שפגעתי באחי האחר.‬
‫ההתנצלות שלא נדרשה ניתנה מרצון חופשי.‬
‫אני זוכר כמה אמיתית הייתה ההתנצלות של פני.‬
‫התחושה הייתה שזה טבעי.‬
‫גם אני התנצלתי,‬
‫והרגשתי שאנחנו מכירים שנים.‬
‫במובנים רבים,‬
‫טראומה נחווית כחוסר אונים,‬
‫ולכן הדבר ההפוך לטראומה הוא לא עזרה.‬
‫הדבר ההפוך לטראומה הוא כוח.‬
‫וזאת הגישה שלהם לתיקון.‬
‫משתתפי המעגל מתכננים ביחד‬
‫רשימת פעולות שיעזרו לתקן את המעוות‬
‫ומנסחים הסכם מחייב שיימסר לבית המשפט.‬
‫התבקשתי לנסח מכתב לבן שלי‬
‫ולהסביר מה קרה,‬
‫ואיזה לקח לחיים הייתי רוצה‬ ‫שהוא ילמד מהמצב הזה.‬
‫דונל וברנדון חזרו גם לזירת התקרית ביחד.‬
‫חזרנו לתחנת האוטובוס ההיא,‬
‫מוקדם בבוקר, כשאיש לא היה שם.‬
‫עם פרחים ודובון.‬
‫וגם שחררנו כמה בלונים.‬
‫כמו טקס אזכרה.‬
‫כשאתה נתקל באזכרה בשכונה שלך, אתה חושב,‬
‫"האדם הזה עבר למקום טוב יותר,‬ ‫אבל הדבר השלילי הזה קרה".‬
‫גם ממשלות אימצו מודלים של "צדק מאחה".‬
‫"ועדת האמת והפיוס" בדרום אפריקה,‬
‫טי-אר-סי, היא הדוגמה הידועה ביותר לכך.‬
‫בראשות הארכיבישוף דזמונד טוטו‬
‫נעשה מאמץ להחלים אחרי שלטון האפרטהייד‬
‫באמצעות איסוף עדויות מקורבנות‬ ‫על הפשעים שהתרחשו‬
‫ומתן חנינה למעורבים במעשים‬
‫שקמו וסיפרו את האמת כולה.‬
‫כ-40 אחוז מהדרום אפריקאים צפו‬
‫בעדותם של הקורבנות הראשונים,‬
‫וביניהם אישה בשם נומנדה.‬
‫ידעתי במשך הרבה זמן‬
‫שאנשי הסוכנות לביטחון המדינה הרגו את בעלי.‬
‫רציתי מאוד לומר זאת בפומבי.‬
‫ב-1985,‬
‫בעלה של נומנדה, פורט קלאטה,‬
‫לצד שלושה מתנגדי אפרטהייד נוספים,‬
‫הוכה, נדקר,‬
‫וננטש במכונית שרופה.‬
‫האחריות מעולם לא הוטלה על איש.‬
‫הארכיבישוף דזמונד טוטו‬
‫כינה את זעקתה‬ ‫"קולה הרם של ועדת האמת והפיוס".‬
‫לא יכולתי לשאת זאת.‬
‫לא זכיתי‬
‫למספיק זמן עם בעלי‬
‫כשהיינו נשואים.‬
‫זה היה מהיר מדי וקצר מדי.‬
‫כל יום אני מרגישה כאילו זה קרה אתמול.‬
‫היא ייצגה‬
‫כל אישה אחרת‬
‫שלא זכתה לרגע של קתרזיס.‬
‫כמה חודשים אחר כך,‬ ‫"ועדת האמת והפיוס" יצרה קשר עם נומנדה.‬
‫מישהו החליט לדבר.‬
‫שמו אריק טיילור,‬
‫והוא לקח על עצמו אחריות מלאה‬
‫לרצח פורט קלאטה.‬
‫נומנדה צפתה בעדותו של אריק טיילור.‬
‫חבטתי במר קלאטה מאחור‬
‫באמצעות חפץ כבד מברזל,‬
‫והעליתי באש את שתי הגופות.‬
‫הוא קיבל פקודה לביצוע מעשי הרצח,‬
‫אבל סירב לגלות מי שלח אותו.‬
‫הוא שאל אותי אם אסלח לו.‬
‫יש בלבי מקום למחילה,‬
‫אבל איך אוכל לסלוח לך‬
‫אם אתה עדיין משקר?‬
‫"ועדת האמת והפיוס"‬ ‫דחתה את בקשת החנינה של אריק טיילור‬
‫אבל הוא מעולם לא הועמד לדין.‬
‫קודם תספר את האמת‬
‫לעיני כולם,‬
‫ותיענש על שהרגת את בעלי,‬
‫ואז אשקול מחדש את עניין המחילה.‬
‫לא ארחיק לכת ואומר‬
‫שכל אדם זקוק למחילה כדי להחלים.‬
‫יש שמחלימים טוב יותר באמצעות נקמנות,‬
‫יש שמחלימים טוב יותר‬ ‫באמצעות התעלמות והדחקה,‬
‫והרחקת הזיכרון‬ ‫מחיי היום יום שלהם כמה שיותר.‬
‫האמת תהיה הריפוי שלנו.‬
‫כל מי שמסתובב‬
‫ומונע מאיתנו את האמת,‬
‫מנציח את הטראומה בחיינו.‬
‫חלק ממה שעוזר לנו להחלים מטראומה הוא‬
‫בניית נרטיב עקבי.‬
‫סיפור על מה שקרה,‬
‫שמתאר עולם שמאפשר לנו לחיות בו.‬
‫כשהתחלנו לדבר על הסיפור,‬ ‫הסברתי את זה לדון,‬
‫ואז הם הסבירו לי את נקודת המבט שלהם.‬
‫כך ידעתי שזה אמיתי.‬
‫הנרטיב אינו תמיד אוניברסלי.‬
‫לפעמים יש בו פערים,‬
‫יש בו מתחים, אבל הוא אמיתי מספיק‬ ‫כדי לשאת את המשקל הזה.‬
‫- שחררו את ד.אפריקה -‬
‫כחברות, הסיפורים שאנחנו מספרים‬ ‫לעצמנו לגבי מי שנעשה כלפיו עוול‬
‫ומה צריך לתקן משתנים כל הזמן.‬
‫בשנים האחרונות,‬
‫הטרדה מינית של נשים זכתה להכרה רחבה‬
‫כבעיה מתפשטת ורצינית.‬
‫ומותו של ג'ורג' פלויד‬ ‫בידי המשטרה בקיץ 2020,‬
‫והמחאות והשיחות שהתעוררו ברחבי העולם,‬
‫שכנעו מיליוני אמריקאים נוספים‬
‫שאפליה גזעית היא בעיה רצינית בארצם.‬
‫אנשים אולי קוראים לזה עידן ההתנצלות,‬
‫אבל ב-2020, מספר התנצלויות‬
‫שהתפרסמו ב"ניו יורק טיימס"‬ ‫היה דומה למספר ב-2010.‬
‫השינוי האמיתי היה תוכן ההתנצלויות,‬
‫כולל דברים שעד לפני זמן לא רב‬ ‫לא נתפשו כבעייתיים.‬
‫לא חשבתי בזמנו שזה מעשה גזעני‬
‫אבל עכשיו אנחנו יודעים יותר,‬ ‫וזה היה פסול, וכן, גזעני.‬
‫אני נזכרת איך דיברתי לפעמים כלאחר יד‬
‫על אנשים, ועל זהות מגדרית ונטייה מינית,‬
‫ואני תוהה מי הייתי בכלל.‬
‫אני מבין כעת שהיינו יכולים ואמורים‬ ‫לפעול מוקדם יותר‬
‫ומהר יותר לבלימת המעצרים.‬
‫אני מצטער שלא עשינו זאת.‬
‫התקווה היא שכשמדובר‬
‫במצב מושרש עמוקות ומשברי,‬
‫שאנשים באמת נפגעים בו‬ ‫ממילים או מעשים של מישהו,‬
‫שיש אפשרות למצוא דרך חזרה‬
‫שבה הלקוח שלך, ואפילו אתה,‬ ‫יכולים ללמוד משהו.‬
‫התנצלויות פומביות אמנם נהפכו למופע,‬
‫אבל הן משמשות גם מדד לערכים שלנו‬
‫ויכולות לסייע בהפצת הערכים הללו.‬
‫שבע עשרה שנה אחרי שג'סטין טימברלייק‬
‫וג'נט ג'קסון התנצלו בפני אמריקה,‬
‫ג'סטין טימברלייק התנצל בפני ג'נט ג'קסון‬
‫על כך שזכה לתועלת ממערכת‬
‫שמוחלת על גזענות ושנאת נשים.‬
‫התנצלויות עשויות לקחת זמן.‬
‫סביר להניח שאתם חבים התנצלות כלשהי‬ ‫שאינכם מוכנים לתת,‬
‫כי הן יותר מסתם סעיפים שצריך לסמן.‬
‫אני רוצה לעודד אנשים לראות בכך פעולה‬
‫שמאפשרת לכל אחד להיות אדון לגורלו בדרכו.‬
‫למעשה, מדובר בפעולה אמיצה.‬
‫מה שגרם לי להתנצל היה החיבור‬
‫וההבנה שהוא אדם שאוהב,‬
‫שחולם ושרוצה דברים גדולים בדיוק כמוני.‬
‫החיבור הספיק כדי להגיד, "אני מצטער.‬
‫אני מצטער על מה שגרמתי, על מה שעשיתי.‬
‫אני מצטער על ההשפעות על המשפחה שלך".‬
‫קיבלתי את ההתנצלות מיד כי רציתי בזה.‬
‫הייתי מוכן ומזומן.‬
‫היום ההוא היה ברכה וקללה,‬
‫כי הייתי עלול לפגוש שם מישהו אחר,‬
‫וזה לא היה מתנהל ככה.‬ ‫זה עזר לי מאוד להתבגר.‬
‫והוא אחי עכשיו.‬
‫המצב הזה איחד בין שני זרים.‬
‫זה די מגניב.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬