Vuonna 1856 tutkija nimeltä Eunice Foote teki kokeen.
Hän täytti yhden putken tavallisella ilmalla ja toisen hiilidioksidilla,
lisäsi niihin lämpömittarit ja laittoi ne aurinkoon.
Hän huomasi, että hiilidioksidiputki kuumeni enemmän ja pysyi kuumana kauemmin.
Hän julkaisi tulokset mainiten:
"Tuon kaasun ilmakehä nostaisi Maan lämpötilan korkeaksi."
Kolme vuotta myöhemmin Edwin Drake löysi öljyä Länsi-Pennsylvaniasta.
Sata vuotta ensimmäisen lähteen jälkeen -
amerikkalainen öljyteollisuus juhli 100-vuotisjuhliaan.
Juhliin kutsuttiin Edward Teller, yksi atomipommin keksijöistä,
puhumaan energian tulevaisuudesta.
"Meidän on luultavasti etsittävä muitakin polttoainelähteitä,
koska fossiilisten polttoaineiden hiilidioksidi aiheuttaa kasvihuoneilmiön."
Hän uskoi, että se sulattaisit jäätiköt, jolloin New York jäisi veden alle.
Vuoteen 1965 mennessä tutkijat olivat tarpeeksi varmoja -
varoittaakseen Yhdysvaltojen presidentti Lyndon B. Johnsonia.
Kymmenen vuotta myöhemmin Exxonin tutkijat tekivät synkkiä ennusteita.
Vuoteen 1988 mennessä asia päätyi etusivuille.
Siitä lähtien olemme pumpanneet hiilidioksidia ilmakehään -
kiihtyvällä nopeudella.
Nykyinen maailmantalous -
saa energiansa enimmäkseen fossiilisista polttoaineista.
Kolmasosa tulee öljystä.
On ironista, että samat aineet,
jotka auttoivat meitä saavuttamaan kehitystasomme,
ovat aineita, jotka vaarantavat sivilisaation tulevaisuuden.
Hallitukset ovat yhtä mieltä siitä, ettei maailma saa lämmetä yli 1,5 astetta.
Tähän tahtiin ylitämme sen vuoteen 2030 mennessä.
Miksi hanan sulkeminen on niin vaikeaa? Pystymmekö tekemään sen ajoissa?
Teollisuusmaat ovat kehittyneet hyvin riippuvaisiksi öljystä.
Se on lisännyt vapautta elämäämme.
Näiden eksoottisten saarten öljyvarannot.
Heidän vaurautensa muuttaa vanhan Arabian elämäntyyliä.
Nigerian hallitus rakastaa öljyä enemmän kuin henkiämme.
Kasvavat hiilidioksidimäärät ympäröivät meitä.
Jos ihminen jatkaa ympäristönsä hyväksikäyttöä,
Maastakin voi tulla hedelmätön.
ÖLJYN KÄYTTÖ
Öljyn tarina on täynnä geopoliittisia yhteenottoja,
teknologista kehitystä ja kovaa kilpailua.
Öljyn tarina käsittelee epätasa-arvoa -
ja dominoimista.
Synnyin Nigeriaan,
joka oli enää pari vuotta Britannian siirtomaavallan alaisuudessa.
Siihen aikaan Nigeria eli maataloudella.
Puuvillaa pohjoisesta, kaakaota lännestä ja kumia keskilännestä.
Kalastus oli tärkeää alueella, jossa Nnimmo kasvoi.
Nigerjoen suisto on monenlaisten vesistöjen risteysalue.
Puroja, jokia ja jokisuulahtia.
Se on Guineanlahden kalojen kutualuetta.
Hedelmällisen alueen kalastajat jättivät ansansa nousuveden aikaan -
ja hakivat ne laskuveden aikaan. Iltaisin…
Lapset istuivat kuunvalossa ja vanhimmat kertoivat tarinoita.
He eivät tienneet istuvansa yhdellä maailman öljyrikkaimmista alueista.
Se selvisi, kun britit myönsivät Shellille ja BP:lle luvan etsiä öljyä.
He löysivät mustaa kultaa vuonna 1956.
Nigerialaiset toivoivat, että öljyn löytäminen -
toisi mukanaan positiivisia muutoksia talousrintamalla,
ihmisten terveydenhuollossa, työllisyydessä ja kaikessa.
Vain muutamaa vuotta myöhemmin Nigeria itsenäistyi.
Tulevaisuus oli valoisa.
Fossiiliset polttoaineet olivat muuttaneet muita maita.
Maailman rikkaimmat maat olivat aiemmin paljon köyhempiä.
Maksimityömäärä, johon ihminen pystyi,
oli se määrä, johon hän pystyi omin käsin tai hevosen tai muulin avulla.
Hiili oli ensimmäinen löytö, joka muutti kaiken.
Muinaiset eliöt valtamerissä ja soilla olivat imeneet auringon voimaa.
Niiden fossiilit puristuivat miljoonien vuosien aikana hiileksi -
ja yli puolentoista kilometrin syvyydessä maakaasuiksi ja raakaöljyksi.
Auringon energian aikakapselin, eli hiilen, polttaminen -
nosti Britannian ensimmäiseksi teollisuusmaaksi -
ja voimakkaimmaksi imperiumiksi koko maailman historiassa.
Sitten tuli öljy.
Se aloitti ryntäyksen.
Huomattiin, että bensiini,
joka oli öljynjalostuksesta syntynyttä hukkatuotetta,
oli todella hyvä polttoaine autoihin.
Öljy oli energiatihein -
nestemäinen voimanlähde, johon pääsimme käsiksi.
Alusta asti Britannian laivastolle oli hyvin tärkeää,
että se pääsi käsiksi brittien hallitsemaan öljyyn.
Se alkoi yksityissijoittajien syndikaattina,
joka lähti matkalle -
löytääkseen öljyä Persian Zagrosvuorten juurelta.
Anglo-Persian Oil Company sai alkunsa siitä.
Myöhemmin nimi muuttui British Petroleumiksi.
He ehtivät juuri ajoissa.
Ensimmäinen maailmansota alkoi ratsuväen ja hevosten siivittämänä.
Se päättyi lentokoneisiin, tankkeihin ja kuorma-autoihin.
Kun liittoutuneiden laivasto vaihtoi hiilen öljyyn,
laivat kulkivat pidemmälle tankkausten välillä.
SAKSA ANTAUTUU
Öljy laittoi maailman liikkeelle.
Ihmiset löysivät uuden vapauden. He ajelivat ja lensivät kaikkialle.
Se nosti miljoonia ihmisiä pois köyhyydestä.
Öljy loi nykymaailman.
Öljyputkia, teitä, bensa-asemia ja jalostamoja rakennettiin.
Kaikki halusivat sijoittaa öljyyn ja kaasuun.
Voitot olivat toispuolisia.
Persian autiomaan alla lymyävä raakaöljymeri -
johti Lähi-idän öljyryntäykseen.
Iran sai vain pikkuosan omalla öljyllään tehdyistä voitoista,
kun taas britit saivat loput.
He saivat tarpeekseen tuosta sopimuksesta.
Iranilaiset nationalistit tekivät aikomuksensa selväksi.
He pakkolunastavat öljyteollisuuden brittiyhtiöltä.
Vuonna 1953 Britannia ja USA suunnittelivat vallankaappauksen,
joka korvasi Iranin demokraattisesti valitun johtajan šaahilla.
He uskoivat, että hän olisi suostuvaisempi -
hyviin suhteisiin lännen kansa.
Näin nuori lordi Browne päätyi sinne.
Vietin monta vuotta lapsena Iranissa. Isäni työskenteli öljyteollisuudessa.
Kun hän täytti 18, hän siirtyi itsekin BP:n palvelukseen.
Lähdin mukaan öljyteollisuuteen,
koska uskoin, että siellä voi ratkaista ongelmia,
joita ei ole ennen ratkaistu.
Miten öljyn avulla voi päästä pidemmälle?
Siihen aikaan BP oli yksi kolmen maan seitsemästä yrityksestä,
jotka hallitsivat 85 prosenttia maailman öljyvaroista.
Nigeriassa huomattiin pian, että öljy ei merkinnyt vaurautta kaikille.
Siirtomaavallan aikana -
britit olivat pakottaneet eri alueet yhdistymään maaksi.
Itsenäistymisen jälkeen Nnimmon kotialue ilmoitti eroavansa liitosta.
Pienenä lapsena en ymmärtänyt täysin, mitä siinä oli vaakalaudalla.
Mielestäni jännittävintä oli, että Biafrasta muodostuisi uusi maa.
Alue kattoi suurimman osan Nigerjoen suistosta -
ja sen öljyvarannoista.
Kun Nigerian hallitus julisti sodan, britit antoivat tukensa.
Kyläni oli sota-aluetta.
Hallitus piiritti alueen.
Arviolta yli miljoona siviiliä kuoli nälkään.
Kuulen yhä niiden ihmisten ääniä päässäni, jotka pyysivät apua ja ruokaa.
Sellaista ei unohda hetkessä.
Biafra antautui vuonna 1970.
Seuraavana vuonna Nigeria liittyi OPECiin,
öljyntuottajamaiden liittoon,
joka halusi resurssinsa takaisin hallintaansa.
70-luvulla se käytti valtaansa nostamalla öljyn hintaa.
Jotkut maat boikotoivat USA:ta Israelin tukemisen takia.
Yhtäkkiä siitä tuli kriisi.
Se järkytti poliittista järjestystä.
Bensa-asemat tyhjenivät.
Lentoyhtiöt vähensivät lentoja.
Tehtaita suljettiin.
Vuonna 1979, kun iranilaiset syöksivät šaahin vallasta -
ja ottivat öljyn takaisin hallintaansa, hinnat nousivat taas räjähdysmäisesti.
Vaikka se oli huono juttu kuluttajille…
Se on naurettavaa. Emme tiedä, milloin se loppuu.
…se oli hienoa öljyntuottajille.
Nigeriasta tuli Afrikan rikkaimpia maita.
Mutta 70-luvun nousukauden jälkeen öljyn hinta romahti,
kuten myös Nigerian talous.
Luonnonvarojen kirouksessa on kyse siitä, että maat eivät välttämättä -
pärjää paremmin runsaiden luonnonvarojen ansiosta.
Se voi heikentää valuuttaa ja vähentää muiden alojen kilpailukykyä.
Ja aiheuttaa talouden epävakautta ja korruptiota.
Itse luonnonvarat eivät ole ongelma. Ongelma on, miten niitä käytetään.
On eri asia, että maa saa öljytuloja, kuin se, kuka todella saa rahat.
Monikansalliset yhtiöt ovat vieneet ison osan.
Ja rahat, jotka jäävät,
menevät Nigerian National Petroleum Corporationille,
jonka hallitus omistaa.
Se vastaa myös öljyteollisuuden sääntelystä maan sisällä.
Toimija on myös säätelijä.
Itsenäistymisen jälkeen miljardeja on kadonnut.
Sen tason korruptio ei korruptoi ihmisiä ainoastaan taloudellisella tasolla.
Se korruptoi myös politiikkaa.
Kustannuksia oli muitakin.
Nigerjoen suistossa yli 50 vuoden öljyvuodot -
ovat luoneet yli 43 000 kilometriä myrkyllisiä öljysoita.
Lapset uivat vedessä, joka on täynnä raakaöljyä.
Elinajanodote on 41 vuotta, joka on yksi maailman alhaisimmista.
Kalastajat eivät voi enää jättää ansojaan nousuveden aikaan.
Kalastajat työskentelevät joella yötä päivää saamatta mitään.
Kuutamoillat ovat poissa.
Öljy-yhtiöiden kaasuliekit -
palavat vuorokauden ympäri vuoden jokaisena päivänä.
Sen lisäksi Nigeria on kuuma ja kuiva maa,
eli se on herkempi lämpötilojen nousulle.
Vuoden 2020 tilastojen mukaan maailman keskilämpötila -
on noussut yli yhdellä asteella.
Lämpöaallot muuttuvat voimakkaammiksi ja tappavammiksi.
Ne synnyttävät voimakkaampia hurrikaaneja.
Metsäpalot polttavat paljon suurempia alueita.
Ilmastonmuutos ei reagoi vuotuisiin päästöihimme.
Se reagoi kumulatiivisiin päästöihin.
Rikkaat maat aiheuttivat ongelmat.
Me olemme päästäneet hiilidioksidia ilmoille vuosien saatossa.
Mutta kehitysmaat maksavat kalleimman hinnan.
Miljoonat ihmiset ovat joutuneet pakenemaan kodeistaan.
Kello tikittää. Voimme vain miettiä, onko mitään toivoa,
että selviämme tästä ilman, että ihmiskunta putoaa reunan yli.
Planeetta ei ole vaarassa. Se selviää.
Me olemme vaarassa.
Maailma tuottaa noin 50 miljardia tonnia kasvihuonekaasuja vuodessa,
enemmän kuin koskaan.
Valtiot ovat sitä mieltä, että meidän on oltava hiilineutraaleja -
vuoteen 2050 mennessä.
Meidän on saavutettava hiilineutraalius. -Saavutamme hiilineutraaliuden…
Pyrimme hiilineutraaliuteen.
Vähennämme päästöjä.
Hiilineutraaliuslaki.
Nigeriassa on otettu käyttöön käytäntöjä,
joilla päästöjä vähennetään 20 prosentilla.
Tämä ei ole kuin koronavirus,
jossa tarvitaan yksi rokote yhden viruksen ja varianttien hoitamiseksi.
Tämä on laaja ongelma, joka vaatii useita ratkaisuja -
ja paljon teknologiaa, jota ei ole vielä kehitetty.
Mutta valtavia muutoksia on tapahtunut.
Tuuli- ja aurinkovoima ovat monissa maissa halvempia kuin hiili.
Akkuteknologia kehittyy nopeasti.
Hallitukset investoivat vesivoimaan ja ydinvoimaloihin.
Sähköautot halpenevat joka vuosi. Pitkän matkan laivoja ja koneita varten -
kehitellään biopolttoaineita ja nestemäistä typpeä.
Ihmiset kehittävät ratkaisuja tämän piirakan jokaiselle alueelle.
Tavoitteena ei ole päästä nollaan hiilidioksidipäästöissä.
Ihmiset tähtäävät hiilineutraaliuteen.
Se tarkoittaa: "Tuotamme hiilidioksidia, mutta kompensoimme sen."
Palauttamalla metsiä ja kosteikkoja.
Tekniikkaa mereen.
Se voi auttaa imemään hiilidioksidia.
Tai hiilidioksidin talteenottoteknologia, joka on yhä kallista.
Se on ongelma monissa ratkaisuissa.
Siispä monet hallitukset yrittävät vaikuttaa asiaan.
Yli 40 maata on asettanut hinnan hiilidioksidille,
jotta fossiiliset polttoaineet ovat kalliimpia.
Vuosikymmenen aikana Yhdysvallat on siirtynyt hiilestä -
maakaasuun säröttämisen avulla.
Yhdysvallat oli maailman suurin öljyn maahantuoja,
mutta nyt se on suurin tuottaja.
Yhdysvaltojen rakentamat maakaasuvoimalat -
ovat suurinvestointeja fossiilisiin polttoaineisiin.
Se on auttanut maata vähentämään päästöjä merkittävästi.
Päästöt vähenevät myös Euroopassa, mutteivät maailmanlaajuisesti.
Tällä hetkellä päästöt kasvavat kehitysmaissa.
Vaikka Yhdysvallat ja Eurooppa ratkaisisivat ongelman yhdessä,
emme silti onnistu ilman kehitysmaita.
Tulevaisuuden päästöt ovat siellä.
Jos päästöjä ei pidetä alhaalla kehitysmaissa, me kaikki paistumme.
Nigerialaisena ja afrikkalaisena minun on vaikeaa nähdä köyhyydessä eläviä -
ja sanoa heille: "Odotetaan pari vuotta, jotta keksimme parhaan ratkaisun siihen."
Keskiverto nuori Afrikassa -
haluaa saman verran energiaa kuin keskiverto nuori Amerikassa.
He haluavat samat mahdollisuudet. Energia on tärkeä asia,
joka estää ihmisiä saavuttamasta potentiaaliaan.
Vaikka Nigerian maa on energiarikasta…
Nigeriassa on maailman suurin energiavaje.
Maassa, jossa on noin 200 miljoonaa asukasta,
lähes puolella ei ole sähköä.
Ne, joilla on…
Joka päivä aamuyhdeksältä -
asuinalueeni julkinen sähkönjakelu katkeaa.
Se palautetaan kello 14 ja katkaistaan taas kahdeksalta.
Useimmat yritykset -
käyttävät dieselgeneraattoreita pitääkseen valot päällä.
Maailmassa on 800 miljoonaa ihmistä, joilla ei ole sähköä.
Heillä ei ole tarpeeksi sähköä elääkseen täyttä ja arvokasta elämää.
Se ei ole vain pikkuhaitta.
Monen kohdalla se on elämän ja kuoleman välinen ero.
Heidän on kyettävä kehittymään, jotta he saavat kaltaisemme infran.
Tiedämme, että sen voi tehdä paremmin kuin teimme sen 200 - 300 vuotta sitten.
Puhutaan siitä, että kehitysmaat voivat hypätä niiden teknologioiden yli,
joilla varakas maailma rikastui. Ne kehittyvät uusiutuvilla energianlähteillä.
Se on hieman tekopyhää, että kehittyneet maat -
pyytävät maita, joilla ei ole kauheasti rahaa,
siirtymään pois teknologiasta, jota itse yhä käyttävät.
Sanotaan, että minulla on täti Lagos Islandissa. Hän kulkee bussilla -
yrityksensä luo joka päivä.
Hän on säästänyt rahaa ostaakseen kaksiovisen auton,
joka käyttää luultavasti bensaa.
Hän sanoo: "Minulla ei ole rahaa sähköautoon."
Toinen sanoo: "Käytä bussia, kunnes sinulla on varaa."
Siltä energiasiirtymä näyttää Afrikassa.
Ennen kuin kehitysmaille voi sanoa: "Älkää käyttäkö hiiltä",
niitä on pystyttävä rahoittamaan.
Asiantuntijoiden mukaan Afrikan siirtyminen -
vaatisi 70 miljardin investoinnin vuosittain.
Globaalin pohjoisen pitäisi maksaa ilmastomaksu vuosikausien riiston takia.
Ongelman aiheuttajilla on velvollisuus panostaa tämän toteutumiseen.
Kun johtajat tapasivat Pariisissa vuonna 2015, he olivat samaa mieltä.
Pariisin ilmastosopimuksessa oli niin sanottu Vihreä ilmastorahasto.
Se on keino, jolla rikkaat maat voivat auttaa kehitysmaita siirtymässä.
Ne lupasivat antaa 100 miljardia vuodessa vuoteen 2020 mennessä.
Emme ole lähelläkään sitä.
Tavoite on jäänyt 90 miljardia vajaaksi.
Varakkaat maat sijoittavat miljardeja -
puhtaan energian hankkeisiin ympäri Afrikkaa,
mutta sitäkin enemmän fossiilisiin polttoaineisiin.
Vuonna 2020 Britannian pääministeri puhui Britannian ja Afrikan huippukokouksessa.
Meidän on turha vähentää hiilen käyttöä Isossa-Britanniassa,
jos hoipertelemme Afrikkaan ja tienaamme isoja summia -
kannustamalla Afrikkaa käyttämään sitä lisää, vai mitä?
Pian kävi ilmi,
että suurin osa Britannian kaupoista liittyi fossiilisiin polttoaineisiin.
Kaava jatkuu.
Kiina on tehnyt tuuli- ja aurinkoteknologiasta paljon halvempaa,
mutta se investoi myös hiilitehtaisiin.
USA on äskettäin investoinut 9 miljardia -
fossiilisiin polttoaineisiin, enimmäkseen Saharan eteläpuolella Afrikassa.
Vaikka varakkaiden maiden kadut muuttuvat siistimmiksi -
polttoainetehokkaammilla ja sähköisillä autoilla,
monet vanhat bensasyöpöt autot eivät ole katoamassa.
Niitä viedään Nigerian kaltaisiin maihin,
koska ne ovat ainoita autoja, joihin siellä on varaa.
Afrikka on ollut teknologian kaatopaikka.
Vaikka Nigeria on maanosan suurin öljyntuottaja,
maan harvat jalostamot ovat kiinni tai vajaatoimisia.
Joten maa lähettää raakaöljyn maailmalle -
ja tuo suurimman osan polttoaineesta Alankomaista ja Belgiasta.
Mutta se ei ole samaa tavaraa.
Tutkijat havaitsivat, että dieselnäytteiden rikkitasot -
olivat 204-kertaiset verrattuna Euroopassa sallittuihin rajoihin.
Maailman tuhoon on investoitu paljon.
Maailman haasteena on siirtyä epätasa-arvoisesta järjestelmästä -
oikeudenmukaisempaan ja reilumpaan järjestelmään.
Tunnistan öljyn ja maakaasun hyödyt -
ja ongelmat, kuten ilmastonmuutoksen.
Vuonna 1997 lordi Browne piti puheen, joka järkytti öljyteollisuutta.
Ihmisten vaikutus ilmastoon on havaittavissa.
Öljymaailma reagoi pahasti. Se julisti, että olin "jättänyt kirkon".
Nyt maailman öljyjätit -
myöntävät, että meidän on päästävä hiilineutraaliuteen.
Ne kulkevat poliittisten tuulien mukana.
Niiden on osallistuttava ratkaisuun -
eikä vain toivottava, että anteeksipyyntö riittää.
Yritysten on tehtävä valinta.
Yleisesti ottaen öljy-yhtiöt ovat valinneet öljyn.
Uusiutuvat energianlähteet kattavat alle prosentin niiden sijoituksista.
Yhden raportin mukaan vuonna 2030 suurin osa maailman öljyjäteistä -
tuottaa enemmän öljyä kuin nyt.
Vaikka yksityiset yritykset hallitsivat öljymaailmaa,
nyt valtioiden omistamat tuottavat puolet öljystä ja kaasusta.
Monien maiden talous on riippuvainen niistä.
Maat, jotka ovat taloudellisesti riippuvaisia öljystä,
ovat haasteen edessä.
Yleensä niiden tuotanto on halvempaa kuin muiden,
joten ne ovat varmaankin viimeisiä, jotka sammuttavat valot tällä alalla.
88 biljoonan dollarin maailmantalous -
on perustunut energiajärjestelmään, jossa öljyllä on kaikkein tärkein rooli.
Energiasiirtymät kestävät vuosisatoja. Tähän on varattu 30 vuotta.
Oletan, että öljyä käytetään vielä pitkään,
mutta sitä käyttävät ihmiset, joilla ei ole valinnanvaraa.
Rikkailla mailla, jotka ovat vastuussa suurimmista hiilidioksidipäästöistä,
on suurin vastuu toimia ensin ja eniten.
Tässä on kyse reiluudesta.
Kaikki ovat tavallaan oikeassa, mutta sillä ei ole väliä.
Meidän on tehtävä yhteistyötä, olipa se reilua tai ei.
Kehitysmaat sanovat: "Haluamme olla osa tätä.
Haluamme siirtyä, mutta tarvitsemme apua."
Emme voi saavuttaa ilmastotavoitteitamme, jos emme ota kaikkia mukaan.
Energian, ilmastonmuutoksen ja kehityksen on kuljettava käsi kädessä.
Maailma näyttää erilaiselta 30 vuoden päästä.
Sitä on vaikea ennakoida, kuinka paljon se muuttuu.
Joskus on vaikeaa unelmoida tulevaisuudesta ja polusta sinne,
mutta uusi järjestelmä on mahdollinen.
Pysyn toiveikkaana.
Tekstitys: Jerry Savolainen