Vuoden aikana julkaistaan keskimäärin yli 7 000 uutta elokuvaa -
ja yli tuhat uutta TV-ohjelmaa,
tuhansia uusia videopelejä -
ja satojatuhansia uusia podcasteja.
Yli 60 000 uutta kappaletta ladataan Spotifyhin päivittäin.
Kaikkien näiden viihdemuotojen joukosta -
kaikkein eniten vuonna 2020 suosiotaan kasvattanut asia -
on yli 1 500 vuotta vanha.
Shakki on kokenut ennennäkemättömän suosion nousun.
Peli on kaikkien toivelistalla.
Myyjillä on vaikeuksia hankkia niitä tarpeeksi.
Jopa kansainvälisesti shakin lataukset ovat nousseet 11 prosentilla.
Shakki oli Twitch-suoratoistoalustan suosituin genre hetken aikaa.
Se ohitti League of Legendsin ja Fortniten kaltaiset videopelit.
Tuhannet jopa katselivat minun peliäni.
Hän haparoi H4:lle. Logic taitaa tehdä shakkimatin.
Mitä tuo oli? Ääliö.
Historiallisesti shakkia ovat pelanneet todella fiksut ihmiset.
Se on vetänyt puoleensa suuria johtajia, ajattelijoita,
taiteilijoita ja eliittiurheilijoita.
Julkkikset tulevat tänne pelaamaan.
Marcel Duchampilla oli tapana pelata täällä.
Stanley Kubrick pelasi täällä, kuten myös Bobby Fischer.
Hyvän shakinpelaajan ei tarvitse olla nero. Se on myytti.
Shakki on aina ollut enemmän kuin pelkkä harrastus.
Se ylittää iän, uskonnon ja kulttuurin.
Se ei ikinä vanhene.
Se on kiehtovaa. Kuin pakenisi oikeaa elämää -
tähän 64 ruudun maailmaan.
Miksi tämä muinainen lautapeli kiinnostaa meitä yhä?
Mitä niin erityistä shakissa on?
Shakki on loistava peli. Se on mielen laji.
Sille on omistettava kaikki aikansa, jos haluaa päästä huipulle.
Pidän shakista, koska se on kiva peli.
Tajuamme, että jokainen, jolla on normaalit aivot, voi olla suurmestari.
Shakkikone oppii parhaat liikkeet -
analysoimalla erilaisia siirtoja kokemuksensa pohjalta -
ja valitsemalla yhden.
SHAKKI
Valtakunta on hyökkäyksen kohteena.
Vihollisen ratsuväki on murtautunut linnaan.
Kuningas on jo paennut. Kukaan ei tiedä, minne hän menee,
mutta he taistelevat, kunnes hän on kuollut.
Ensimmäistä kertaa elämässään kuningatar on täysin avuton.
Imperiumi on kaadettu niin näyttävästi,
että tulevien sukupolvien pitäisi tutkia sitä.
Ja niin ne ovat tehneetkin. Kaikki tuo tapahtuu tällä shakkilaudalla.
Tämä hetki tässä pelissä on suorastaan legendaarinen.
Se oli kaunis peli.
Aloittelijoiden silmissä -
se näytti ihmeelliseltä.
Saksalainen insinööri Edward Lasker ei tiennyt tekevänsä pian shakkihistoriaa,
kun nousi laivasta Lontoossa kohtalokkaana päivänä vuonna 1912.
Hän kävi ensin kaupungin parhaassa shakkikerhossa.
Lasker ei puhunut sanaakaan englantia, mutta täällä -
sillä ei ollut väliä. Mies kutsui hänet pelaamaan.
Lasker ei tiennyt, että hän oli Sir George Alan Thomas,
mahdollisesti Englannin paras pelaaja.
Se oli pelkkä arkinen ottelu, joka satuttiin tallentamaan.
Se ei ollut turnaus, eikä siinä pelattu rahasta.
Sitä kutsutaan "Täydelliseksi kuninkaanjahdiksi",
koska se on niin mielettömän julma.
Sitä kutsutaan myös Tappavaksi vetovoimaksi kauneutensa takia.
Sen kauneuden voi nähdä paremmin, jos tuntee säännöt.
Opetanko 6-vuotiasta vai 20-vuotiasta?
Ehdottomasti 6-vuotiasta.
Käytössä on kahdeksan sotilasta, jotka ovat jalkaväkeä.
Kuusivuotiaat pitävät sotilaista.
Ne ovat heikoimpia nappuloita, mutta ne voivat kukistaa kuninkaan.
Sitten on torneja, jotka ovat voimakkaita linnoja.
Se kulkee suoraan. Se ei ole jännittävin nappula.
Tornien vieressä on ratsut. Ne näyttävät…
Hevosilta. Kaikki pitävät hevosista.
Ne liikkuvat L-muodossa.
Ne hyppelehtivät. -Kuin hevonen.
Sitten on lähetti.
Ne voivat siirtyä laudan päästä toiseen ja hyökätä vastustajan kimppuun.
Lähetin vieressä on kaikkein voimakkain nappula.
Ennen 1400-luvun loppua se nappula kulki vain yhden ruudun verran.
Sitten Euroopassa alettiin nähdä voimakkaita naisjohtajia.
KATARIINA ARAGONIALAINEN
Yhtäkkiä se heikko nappula…
Sen korvasi kuningatar, joka pystyi liikkumaan kaikkialle yhdellä kertaa.
Ainoastaan taitava pelaaja voi pärjätä ilman kuningatarta.
Sitten on vielä se kaikkein tärkein nappula.
Kuningas, joka voi liikkua vain yhden ruudun mihin suuntaan tahansa.
Se vaikuttaa heikolta,
mutta jos sitä ei suojele, peli on hävitty.
Muinaisessa Persiassa sanottiin: "Shah mat", "Kuningas on kuollut".
Siitä tuli "shakkimatti".
Siinä kaikki.
Sinulla ja vihollisella on samanlaiset armeijat.
Nyt sinun pitää vain tehdä ensimmäinen siirtosi.
AVAUS
Edward Lasker sai valkoiset nappulat, eli hän sai aloittaa.
Hänellä oli 20 mahdollista siirtoa -
kuten Sir Thomasilla.
Mutta nuo kaksi valintaa voivat johtaa 400 erilaiseen peliin.
Lasker ja Thomas pelasivat tällaisen.
Siirtoa myöhemmin nappuloiden sijoitteluvariaatiot kasvavat 71 852:een.
Kun molemmat tekevät 3. siirtonsa, tuo luku on noin 9 miljoonaa.
Miten noin monesta vaihtoehdosta voi valita?
Vuosisatojen ajan vastaus oli: "Vuodata verta."
1700-luvulla sitä pidettiin -
ainoana herrasmiesmäisenä tapana pelata shakkia.
Vastustajan kimppuun hyökättiin täysillä.
Sotilaista luovuttiin tuosta vain.
Sitä kutsutaan shakin romanttiseksi kaudeksi.
Samaan aikaan taiteen romanttinen kausi oli vallalla.
Musiikki, maalaukset ja runot -
keskittyivät tunteiden ilmaisemiseen, eivät teknisyyteen.
Shakissa ei ollut kyse pelkästä voitosta, vaan kauniista voitosta.
Sitten tuli Steinitz.
Wilhelm Steinitz, shakin ensimmäinen virallinen maailmanmestari, sanoi:
"Tämä on hieman karkeaa."
Steinitz aloitti uuden aikakauden, tieteellisen lähestymistavan.
Samoin kuin taiteilijat siirtyivät draamasta realismiin ja tarkkuuteen,
shakinpelaajat alkoivat muodostaa pelin periaatteita.
Katsokaa näitä siirtoja.
Lasker lähestyy laudan keskustaa.
Keskustan hallitseminen on ensimmäinen periaate.
Se on taistelukentän ydin.
Sitten Lasker siirtää ratsuaan. Se on toinen periaate.
Voimakkaammat nappulat otetaan mukaan mahdollisimman pian.
Avauksia ei tarvitse tehdä yksin.
Menneisyyden taitavat pelaajat ovat raivanneet tietä muille.
On tanskalainen pelinavaus, Evansin pelinavaus.
Sisilialainen puolustus.
Ranskalainen puolustus, Ruy Lopez.
Ja kyllä, kuningattaren pelinavaus.
Sadat pelinavaukset on kodifioitu. Avausteorioiden tunteminen auttaa.
Jos vastustaja tuntee sen ja sinä et, voit astua ansaan. Se ei ole hyvä.
Neljännen siirron kohdalla sijoitteluvariaatioita on -
jo 315 miljardia.
Ennemmin tai myöhemmin on hylättävä kirjasiirrot -
ja alettava pärjäämään omillaan.
KESKIPELI
Keskipeli on päätaistelukenttä,
jossa toteutetaan suunnitelmia ja strategioita.
Yleensä keskipeli päättää pelin lopputuloksen.
Laskerin lähetti janoaa verta.
Mutta voitto on vain hetkellinen. Sotilas astuu urheasti verilöylyyn.
Se teurastetaan heti.
Valkoinen kuningatar oli saada kuninkaan tähtäimeensä,
mutta sitten se suojautui.
Siihen aikaan tämä oli jännittävä peli.
Tämä oli vuosi 1912. Tieteellinen lähestymistapa oli huipussaan.
Shakki oli muuttunut hienostuneemmaksi,
laskelmoidummaksi ja tylsemmäksi.
Mutta uusi aikakausi oli vasta alkamassa.
Kapinan aikakausi taiteissa, musiikissa, politiikassa ja shakissa.
Täältä tulevat hypermodernistit.
He olivat kapinallisia.
He sanoivat: "Pelaamme eri tavalla."
Esimerkiksi jättämällä keskustan avoimeksi,
mutta sijoittamalla nappulat niin, että keskustasta tuli kuolemanloukku.
Emme luovu keskuksesta. Me vain hallitsemme sitä eri tavalla.
Hypermodernistit tekivät shakille sen, mitä surrealistit taiteelle.
He kuvittelivat tavalliselta vaikuttavien asioiden mahdollisuudet uudelleen.
Mikään ei ollut sitä miltä näytti.
TÄMÄ EI OLE PIIPPU
On muistettava, että shakki on historian vanhin sotapeli.
Korkeimmalla kilpailutasolla se on verinen laji. Se on vaikeaa.
Turnauksen aikana pelaajan verenpaine -
voi pysyä yhtä korkealla kuin maratoonarilla.
He voivat polttaa jopa 6 000 kaloria päivässä,
enemmän kuin maailmanluokan tennispelaaja.
Kaikki tuo tapahtuu istuen ja ajatellen.
1940-luvulla hollantilainen psykologi Adriaan de Groot -
alkoi tutkia shakinpelaajien ajattelua.
Hän esitteli eri tason pelaajille tuntemattoman tilanteen, kuten tällaisen,
ja pyysi heitä ajattelemaan seuraavaa siirtoaan ääneen.
Hän huomasi, että suurmestarit ja ammattilaiset -
harkitsivat yhtä montaa siirtovaihtoehtoa.
He suunnittelivat lähes saman verran siirtoja etukäteen.
Mikä teki huippupelaajista huippuja?
No, he näkivät parempia vaihtoehtoja.
Richard Rétilta, yhdeltä hypermodernisteista,
kysyttiin, montako siirtoa hän suunnitteli eteenpäin. Hän sanoi:
"Vain yhden. Parhaan sellaisen."
Minusta henkilön on osattava painaa asioita mieleensä.
Lähes jokaisella taitavalla suurmestarilla -
on keino muistaa pitkän uransa pelit.
Usein mietimme lähettien, ratsujen ja sotilaiden asemia,
joita sitten vertaamme menneisiin peleihin.
Shakinpelaajille nappuloiden asemat ovat kuin pianon soinnut säveltäjälle.
Jokaisen soinnun jälkeen pelaaja saattaa harkita vain paria vaihtoehtoa,
koska hän on varastoinut syvälle kymmenet eri äänet.
Se on asteikkojen ja sävellajien opiskelun tulosta.
Ne ovat satoja vuosia sitten kodifioitua viisautta koskien hyviä nuottikaavoja.
Se on myös pelaamisen tulosta.
Kyse on kokemuksesta.
Uskokaa pois, mestariksi tuleminen vaatii paljon pelaamista ja opiskelemista.
1900-luvulla kukaan ei opiskellut yhtä ahkerasti kuin neuvostoliittolaiset.
Shakkia opittiin koulussa -
ja pelattiin puistoissa ja joen rannoilla. Kerhoja perustettiin kaikkialle.
Lehdet julkaisivat kuuluisia pelejä ja analyyseja.
Shakki on yksi asioista, joissa kansakunnat kilpailevat,
koska se tavallaan heijastaa kansakunnan kehitystä.
Hallituksen mielestä shakki ei ollut pelkkää peliä.
Se todisti, että kommunistit olivat älykkäämpiä -
kuin rappeutunut länsi.
24 vuoden aikana he eivät vain voittaneet maailmanmestaruutta.
Kukaan muu ei edes voinut pelata heitä vastaan.
Sitten tuli vuosi 1972 ja Bobby Fischer.
Yhdysvalloissa shakki oli yhtäkkiä huippusuosittu laji.
Venäjän Boris Spasski, maailmanmestari,
kohtaa Amerikan Bobby Fischerin 24 pelin mestaruusottelussa kesällä.
Venäläisten on suojeltava mainettaan suurmestareiden maana.
Kansainvälinen shakkiliitto haluaa kuulla huomisaamuun mennessä,
suostuuko Fischer pelaamaan 24 peliä Islannissa.
Fischer vastaa hitaasti.
Hänellä oli erittäin nirson ja vaativan henkilön maine -
koko uransa ajan.
Bobby Fischer suostui vihdoin.
Hän matkusti New Yorkiin noustakseen koneeseen, mutta muuttikin mielensä.
Kukaan ei tiennyt, mitä tehdä.
Hän antoi Boris Spasskyn ja muun maailman jännittää.
Häiritseekö odotus rutiiniasi?
Ei, kiitos. Kiitos kysymyksestä.
Et vaikuta olevasi huolissasi. Oletko?
Olimme jumissa. Emme edes tienneet, missä hän nukkuisi.
Soitin äidilleni keskellä yötä.
Hän noudatti libanonilaista vieraanvaraisuutta ja otti hänet luokseen.
Hän ei tiennyt, että kodistamme -
tulisi maailman uusi keskus,
kun sadat journalistit leiriytyivät ulkopuolelle.
Henry Kissinger soitti -
ja yritti saada Fischerin liikkeelle.
Loppu on historiaa.
Tässä oli kyse muustakin kuin pelistä.
Tämä oli kylmän sodan aikaa. Sitäkin kuvaillaan usein shakkipeliksi.
Ansoja oli kaikkialla.
Monet asiat olivat pelinappuloita isossa valtataistelussa,
myös itse shakki.
Maailmanmestaruuden jälkeen Bobbysta tuli tähti.
Kuningas on kuollut.
Ei vielä.
Nyt koko maailma taitaa tietää Bobby Fischerin nimen.
Hän on maailman paras shakinpelaaja.
Miten Bobby Fischer voitti sinut? Oliko hän parempi?
Kyllä, hän on parempi.
Mutta yhdellä tärkeällä tavalla kylmä sota ei ollut kuin shakkipeli.
Shakkipelissä kaikki tieto on heti saatavilla.
Mikään ei ole piilossa. Pelissä ei ole kortteja, joita ei näytetä.
Siinä ei heitetä noppaa. Se ei ole tuuripeliä.
Kysymys ja vastaus ovat nähtävillä, jos ne osaa nähdä.
Laskerin kuningatar päättää iskeä.
Se lähtee rohkeasti vihollisalueelle.
Mutta musta kuningatar astuu puolustamaan miestään.
Kuningas on nyt turvassa nurkassaan. Kaikkialla on vartijoita.
Jos pelaat shakkia, mitä tekisit tässä asemassa?
Lasker sanoi tietäneensä, että tämä oli ratkaiseva hetki.
Hänen piti tehdä jotain rajua.
Hänellä oli viisi minuuttia aikaa päättää.
Valitettavasti meillä ei ole.
Lasker teki näin.
Kuningatar on kasvotusten kuninkaan kanssa.
Shakki.
Sir Thomas teki, kuten useimmat tekisivät:
tappoi kuningattaren.
Näyttää siltä, että Lasker mokasi.
Ei ole vielä selvää, että tämä on lopun alkua.
LOPPUPELI
Olemme opettaneet tietokoneita pelaamaan shakkia syöttäen niille miljardeja pelejä.
Olemme antaneet niille paljon meitä paremman muistin.
Vaikka ihmissuurmestari voi harkita kymmeniä siirtoja tehdessään päätöstä,
kone harkitsee kymmeniä miljoonia.
Tietokone pystyy alle sekunnissa samaan kuin ihminen vuosissa.
Ja 11. toukokuuta 1997,
viimeisessä ratkaisevassa pelissä shakin maailmanmestari Garri Kasparovin -
ja IBM:n supertietokone Deep Bluen välillä,
kone voitti.
Jättimäinen laskin oli periaatteessa kukistanut meidät.
Psykologinen paine ei vaikuta tähän vastustajaan,
jos sen johtoa ei irroteta.
Mutta ihmispelaajilla on taipumusta heikkouteen.
Kuningas ei tajunnut astuneensa ansaan.
Näin alkaa täydellinen kuningasjahti.
Ratsu laukkaa eteenpäin tehden kaksoisshakin.
Jos kuningas vetäytyy,
seuraava siirto on shakkimatti.
Sillä on vain yksi vaihtoehto.
Sitten Lasker hyökkää taas.
Ja taas.
Kuningas on ajettu ulos valtakunnasta ja kuningatar hylätty.
Kun ylittää pisteen, josta ei ole paluuta, ensin kokee järkytyksen -
ja sitten hyväksynnän.
Tietokoneiden tehojen kasvaessa ja tietokoneiden pelatessa toisiaan vastaan -
ne kehittyivät entisestään.
Nykyään yksikään ihminen ei uskaltaisi kohdata -
tietokonetta pelissä, sillä tietokone voittaisi.
Vuonna 2017 -
uudenlainen shakinpelaaja valloitti maailman.
Sen nimi oli AlphaZero.
Se ei ollut supertietokone.
Se pystyi huomioimaan vain pienen osan verrattuna mahtaviin shakkikoneisiin.
Mutta sitä oli opetettu eri tavalla.
Ihmiset eivät auttaneet lainkaan.
Sille annettiin vain säännöt.
Sitten se pelasi itseään vastaan yhä uudestaan ja uudestaan.
Se pelasi 40 miljoonaa salamannopeaa peliä itseään vastaan.
Aluksi monet pelit eivät edes päättyneet, koska se ei osannut tehdä shakkimattia.
Mutta sattumalta osa peleistä päättyi oikein.
Kone katsoi voittaneen puolen siirtoja ja yritti pelata siihen malliin.
Yhdeksän tunnin harjoittelun aikana se oppi ihmisten shakkihistorian.
AlphaZero ei pelannut lainkaan tietokoneen tavoin.
Se teki rohkeita hyökkäyksiä ja uhrauksia, kuten romantiikan aikakauden pelaajat.
Se näytti noudattavan joitain tieteellisen näkökulman periaatteita.
Samalla se joskus myös rikkoi niitä,
koska sillä ei ollut ennakkokäsitystä yleissääntöjen noudattamisesta.
Nuorempana pidimme tiettyjä siirtoja täysin hulluina.
Koneet ovat opettaneet, että voimme tehdä asioita, joita ei pidetty mahdollisina.
Koneet eivät tappaneet shakkia.
Ne ruokkivat historian suurinta shakkitietämyksen laajenemista.
Suurmestarien määrä on kasvanut.
He ovat saavuttaneet tittelinsä nuorempina.
Ennen lähes kaikki huippupelaajat olivat entisestä Neuvostoliitosta,
koska huippupelaajat olivat siellä.
Kokemusta sai vain parhaiden pelaajien kanssa.
Nyt tarvitaan vain nettiyhteys.
Rubius on nähnyt kovasti vaivaa myös striimien ulkopuolella.
Hän pelaa todella taitavasti.
Maat, joissa ei ole pelattu kilpashakkia,
tuottavat maailman parhaita shakinpelaajia.
Maat kuten Intia tai esimerkiksi Iran.
Ja tietenkin Norja. Ennen Magnus Carlsenia -
heillä ei ollut yhtään pelaajaa top 20:ssä.
Pelikenttä on tasoittunut, kun ihmiset voivat kehittyä -
lähtökohdista huolimatta.
Tiukkojen sääntöjen ja 64 ruudun rajoissa -
pelattavien uniikkien shakkipelien arvioitu määrä -
on noin 10 potenssiin 120.
Eli tuhat biljoonaa biljoonaa biljoonaa biljoonaa biljoonaa biljoonaa biljoonaa -
biljoonaa biljoonaa biljoonaa peliä.
Enemmän mahdollisuuksia kuin Maassa on hiekanjyviä -
tai Linnunradassa on pölyhiukkasia -
tai tarkkailtavassa universumissa on atomeja.
Kauneus ja taianomaisuus tulevat siitä, että peli muuttuu jokaisella siirrolla.
Pelaajan on oltava aina valppaana.
Kenestäkään ei voi tulla täydellistä shakinpelaajaa.
Jokainen voi aina kehittyä.
Vaikka olen pelannut peliä suuren osan urastani ja tutkinut sitä vuosia,
koen yhä ahaa-hetkiä, kun katson peliä ja näen jotain aivan uutta.
Shakissa on jotain koukuttavaa. Myönnän sen.
En rikastunut eikä minusta tullut kuuluisaa,
mutta hyvän pelin pelaaminen oli todella tyydyttävää.
Muistelen niitä hetkiä ilolla.
Pakotettujen siirtojen jälkeen -
musta kuningas saapuu pelilaudan toiseen päähän,
valkoisen valtakunnan ytimeen.
Kuninkaallisella ylväydellä -
valkoinen kuningas astuu askeleen eteenpäin -
päästäen tornin, joka ei ole liikkunut koko pelin aikana,
tekemään tappoiskun.
Shakkimatti.
Tekstitys: Jerry Savolainen