Jotkut koirat ovat niin jaloja ja sankarillisia,
että ne ovat tehneet yhtä paljon ihmiskunnan puolesta kuin ihmiset.
Kuten Laika, joka antoi henkensä tieteen nimissä.
Tämä koira voi olla edelläkävijä, joka osoittaa tien kohti Kuuta.
Ja Frida, joka pelasti 12 ihmistä raunioista.
Moni sai toivoa siitä, että muutkin selviävät.
Ja Kuno,
joka juoksi kohti tulitusta ja kukisti vihollisen.
Se pelasti henkiä tärkeällä hetkellä.
Nykyään koirat etsivät nuuhkimalla Covidia, vieraslajeja -
ja jo ykkösvaiheessa olevaa syöpää.
Ne johtavat sokeita, auttavat ihmisiä kohtauksien aikana -
tarjoavat lohtua, kun muut eivät voi.
Ihmisten ja koirien suhde on erityinen.
Mene.
Ne eivät ole silti kaikkein fiksuimpia.
Eivätkä lähisukulaisiamme.
Miksi siis juuri koirat ovat ihmisen parhaita ystäviä?
Mitä se kertoo meistä?
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Koirat vaikuttavat tyytyväisiltä.
Jokaisen hemmotellun puudelin takaa löytyy pitkä yhteinen historia ihmisen kanssa.
Pikkukaverit eivät tiedä, minne ne menevät, mutta ne ovat matkalla.
Tässä on uusi vauvamme, neiti Beazley.
KOIRAT
Tykkäätkö olla telkkarissa? Et tiedä, kuinka kuuluisa olet.
Se on osa viehätysvoimaasi.
Arvion mukaan -
planeetan pinnalla on yli 800 miljoonaa koiraa.
Yli puolet niistä on lemmikkejä.
Elämme aikaa, jolloin ihmiset ajavat -
tuhansia lajeja sukupuuttoon, mutta on olemassa pari lajia,
jotka ovat oppineet tulemaan toimeen ihmisten kanssa.
Koirat ovat ykkösesimerkki siitä.
Kun miettii, miten koirat elävät kanssamme -
ja miten hyvin huolehdimme niistä, ainakin parhaimmillaan, se on hyvää elämää.
Koirat olivat ensimmäisiä kotieläimiä.
Se on yllättävää.
Esi-isiemme ympärillä pyöri kilttejä kasvissyöjiä,
mutta he kesyttivät ensin sudet, lihansyöjät, jotka voisivat tappaa heidät.
Kukaan ei tiedä, miten suhde syntyi, mutta johtavan teorian mukaan…
Raadonsyöjähypoteesin mukaan -
ihmiset heittivät ylimääräiset lihat susille.
Näin sudet alkoivat ajatella, että ihmiset eivät olekaan niin kauheita.
Ihmiset eivät vain neutraloineet uhkaa.
Loimme uudenlaisen suojan.
Jos ihminen saa susia puolelleen, jopa toisten susien kohdalla -
ne osaavat varoittaa vaarasta etukäteen.
Ennen kuin meillä oli turvafirmoja, kuten ADT,
koirat olivat turvakumppaneitamme.
Ystävälliset sudet saivat enemmän ruokaa,
joten sukupolvien aikana susista tuli yhä kesympiä,
jolloin niistä muodostui täysin uusi laji.
Vuonna 1959 venäläinen tutkija Dmitriy Belyaev -
yritti toistaa tämän toisella eläimellä.
Hän keräsi hopeakettuja -
ja siitti seuraavan sukupolven kesyimmillä yksilöillä.
Sitten hän teki saman niiden pentujen kanssa ja niin edespäin.
15 sukupolvea myöhemmin…
Valinta teki aggressiivisista ja ovelista ketuista -
yhtä ystävällisiä kuin koirista.
Niiden biologia oli muuttunut.
Niiden stressihormonien määrä oli puolittunut esi-isistään.
Lisämunuainen, joka tuottaa stressihormoneja,
oli pienentynyt.
Niiden serotoniinitasot kasvoivat, eli eläimet olivat onnellisempia.
Myös niiden ulkonäkö muuttui. Häntä kiertyi,
vartalosta tuli pyöreämpi, korvat alkoivat roikkua,
kasvonpiirteistä tuli nuoremmat ja niistä tuli suloisempia.
No, ne alkoivat muistuttaa koiria.
Söpöys käynnistää "vanhemmuustilan".
Kuvitelkaa vauvaa. Siis todella pientä lasta.
Vaistot ottavat vallan, jolloin ihminen haluaa suojella sitä.
Koirat korvasivat menettämänsä selviytymistaidot uusilla.
Sellaisilla, jotka vetoavat tunteisiimme.
Niin sanottu "koiranpentuilme" -
on vetoomus, jonka koirat ovat varanneet vain ihmisiä varten.
Sillä yritetään saada herkkuja tai silitystä.
Se ei toimi muiden koirien kohdalla.
Oletko ollut tuhma?
Se menee täydestä.
Mutta olet söpö.
Tutkimuksessa havaittiin,
että mitä useammin koira käytti koiranpentuilmettä,
sitä nopeammin se adoptoitiin.
Oletko valmis?
Koirat tekivät jotain ihmeellistä.
Istu.
Valtavasta kielimuurista huolimatta ne keksivät tavan puhua meille.
Puhu.
Näetkö? Se yrittää kommunikoida. Se haluaa herkun.
Puhun sen kanssa. Se -
tekee, mitä pyydän. Niin se menee.
Kehonkieltä on helppo ymmärtää,
kun koiran kanssa on viettänyt paljon aikaa.
Mitä haluat? Kiitos.
Meillä on järjestelmä. Se kertoo kyllä, jos se haluaa jotain.
Niiden tietynlainen käytös -
kertoo, mitä ne haluavat tai mitä ne yrittävät sanoa.
Se ei mene aina perille.
Koirat osaavat kommunikoida kymmeniä tunteita ja haluja.
Nämä ovat perusjuttuja.
Koiran haukkumisesta kuulee tiettyjä asioita.
Ensimmäinen on, onko haukahdus korkea.
Se on iloinen koira.
Tai matala.
Varuillaan oleva.
Sitten huomioidaan, onko niitä paljon.
"Olen stressaantunut tai innoissani."
Vai onko niitä vähän.
"Tämä on hieman mielenkiintoista."
Myös haukahdusten kaava on tärkeä.
Tuo haukahdus periaatteessa kutsuu lauman paikalle.
Se tarkoittaa: "Tule katsomaan tätä."
Muistakaa, että sudet ovat koirien esi-isiä.
Jos ne kertoisivat laumalle peurasta haukkumalla…
Lounas meni sinne.
Koirat ovat kehittäneet upeita kehonkielitaitoja.
Koiran häntä toimii tietynlaisena tunnemittarina,
jonka avulla koira kertoo tunteistaan.
Onko se korkealla vai matalalla?
Miten se heiluu? Nopeasti vai hitaasti?
Korvatkin tarjoavat paljon tietoa.
Aggressiivinen.
Alistuva.
Rentoutunut.
Ihmiset ovat ihan hyviä lukemaan niitä,
mutta suhteemme toimii, koska koirat ovat todella taitavia lukemaan meitä.
Koiran hajuaistilla on suuri merkitys sen kannalta.
Ne havaitsevat maailmaa nenällään hajujen kautta.
Hengittäessä ilma ei mene vain keuhkoihin.
Osa siitä kulkeutuu kammioon, jonka tehtävä on havaita hajuja.
Sen avulla ne voivat juosta ja haistella samaan aikaan.
Rodusta riippuen koiran hajuaisti on noin 10 000 - 100 000 kertaa omaamme parempi.
Kun ne ovat kävelyllä, ne etsivät aina toisen koiran pissan tuoksua.
Tai kuten tohtori Otto kutsuisi sitä…
"Pisupostia." Kun koira pissaa tolppaa vasten,
se kertoo muille koirille, kuka siinä kävi.
Koiran pissa on kuin ihmisten Facebook.
Se voi kertoa koiran iän, sukupuolen, mielialan, paritteluhalukkuuden -
ja ovatko ne tavanneet ennen.
Tässä maailmassa, jonka koemme,
on ylimääräisiä kerroksia, jotka koiramme kokevat, mutta me emme.
Kun kävelet huoneen läpi, saatat huomata,
että kasvi tarvitsee vähän kastelua ja aviomies vietti iltapäivän sohvalla.
Nyt hän leipoo. Mitä? Suklaakeksejäkö?
Hänellä on aika rento päivä.
Saman tilan läpi kulkeva koira voi nähdä asiat hieman toisin.
Tuo kasvi on sairas.
Tuossa sohvassa on lutikoita.
Äidillä on kuukautiset.
Isä tekee jotain, jossa on munia, vaniljauutetta ja jauhoja.
Lisäksi hän kärsii lievästä ahdistuskohtauksesta.
HUOLI
MINÄ AUTAN
Koirat havaitsevat kaikenlaisia tunteitamme.
Se selittää osittain, miksi ne ovat hyviä palveluseläimiä.
Kaikki hänen maailmassaan oli hämmentävää ja turhauttavaa.
Hän ei voinut puhua eikä kertoa,
mitä hän tarvitsi, mitä hän halusi ja mikä stimuloi liikaa.
Hän eli jatkuvan turhautumisen keskellä.
Clarkeilla on viisi lasta,
joista kaksi, Meadow ja hänen veljensä Colton,
kuuluvat autismikirjoon.
Meadow'n kanssa vaikeinta oli se,
että hänen käytöksensä satutti häntä itseään.
Hän hakkasi päätään, yritti rikkoa ikkunoita,
hakkasi tuoleja ja kaikkea…
Kaikkea, mitä hän sai käsiinsä.
Hän oli aika väkivaltainen lapsi.
Kaikki ammattilaiset halusivat laittaa hänet laitokseen.
Yksi lääkäri sanoi meille,
että olisi helpompaa luopua oikeuksistamme,
antaa hänet sijaiskotiin ja jatkaa elämäämme.
Okei, mennään. Tule, Coco.
Tehdään se.
Clarket saivat kuulla uudesta tavasta auttaa autistisia lapsia.
Palveluskoirasta.
Ne auttavat heitä liikkumaan.
Colton ja Meadow saattavat sulkea silmänsä, jos maailma on liikaa.
Ollie opastaa hänet ympäristön läpi.
Ne tekivät muutakin.
Kun lapset ovat hämmentyneitä, koirat töytäisevät heitä,
saavat heidät istumaan,
nuolevat heidän käsiään ja rauhoittelevat heitä.
Meadow muuttui valtavasti heti Unan saatuaan.
Hän ei enää hakannut itseään.
Tuntui, että Una ei ainoastaan aistinut tunteita -
vaan ymmärsi Meadow'ta.
Hyvä tyttö, Una.
Se auttoi yksinäisyyteen.
Minusta tuntuu, että äitinä minun pitäisi tietää kaikki.
Se on todella vaikeaa lastemme kohdalla.
Koskaan ei tiedä, mikä on liikaa ja mikä ei riitä. Koirat tietävät,
milloin tulla pussaamaan ja milloin perääntyä.
Ne tietävät, milloin kosketus on liikaa ja milloin se ei riitä.
Ne tuntuvat onnistuvan aina.
Tule. Tartu kahvaan.
Hiljattainen tutkimus selvitti, miksi koirat ymmärtävät tunteitamme.
Tutkijaryhmä laittoi vapaaehtoisia katsomaan tunteita herättäviä videoita.
Hohdon pelottavimman kohdan.
Täältä tulee Johnny!
Ja tämän tarttuvan iloisen kohtauksen Viidakkokirjasta.
Yksinkertaisia perustarpeita
Samalla kerättiin hikeä.
Hiki annettiin koirille, joiden sydäntä tarkkailtiin.
Tässä on pelokasta hikeä. Tämä on tyypillinen reaktio.
Koiran syke kiihtyy, ja se perääntyy nurkkaan.
Tämä koira haistaa iloista hikeä.
Se alkaa heiluttaa häntäänsä ja hyppiä leikkisästi.
Pennut näyttävät heijastavan vapaaehtoisten tunteita.
Kun ihmiset tuntevat, miltä jostakusta toisesta tuntuu,
kutsumme sitä empatiaksi.
Osoita pääsi kameraa kohti, älä peppua.
Istuhan alas.
Kiltti tyttö. Juuri noin.
Nyt jatkuu.
Psykologiassa eläimille ei yleensä haluta antaa ihmispiirteitä.
Olen ollut itsekin kriittinen asian suhteen.
Henkilökohtainen käännekohtani oli se, kun Xephos tuli elämäämme.
Kultaseni!
Tajusin, että tässä eläimessä oli jotain merkittävää.
Ei ollut kyse sen älykkyydestä vaan sen tunnekapasiteetista.
Tieteellinen käännekohtani tuli pikkuhiljaa.
Yksi ensimmäisistä tuli 2016.
Täällä on sinulle nakkeja. Hienoa.
Tutkija nimeltä Gregory Berns on kouluttanut koiria -
makaamaan täysin paikoillaan magneettikuvauksissa.
Sen ansiosta kykenemme ottamaan todella yksityiskohtia kuvia -
koiran aivotoiminnasta.
Sitä ei oltu ennen yritetty.
Loppuun asti. Noin. Kiltti tyttö.
Laitteeseen asetuttuaan koirat näkivät signaalin, joka tarkoitti…
Makkara on tulossa.
Ja signaalin, joka tarkoitti…
Rakas ihminen on kulman takana ja ilmestyy aivan kohta.
Hyvää työtä, Zoe!
Useimmissa tapauksissa koiran palkintokeskus loisti yhtä voimakkaasti.
Yksi viidestä koirasta…
Piti ihmisen odottamista palkitsevampana kuin makkaran odottamista.
Sinä siis rakastat minua.
Useimmat toivovat niin.
Kyllä, se rakastaa minua.
Ja minä sitä.
Olen varma siitä. Ehdottomasti.
Ne rakastavat minua joka kerta. Kaikki ihmiset eivät.
Kyllä, koirani rakastaa minua.
Uskon koirani rakastavan minua. Parasta olisi.
Miten rakkaus määritellään? -Sitä ei voi määritellä.
Siksi se on inspiroinut hienoja runoja ja 80-luvun hienoimpia musavideoita.
Mitä rakkaus on?
Onko se rakkautta?
Onko tämä rakkautta?
Haluan tietää mitä rakkaus on
Jos rakkautta määrittelisi listan avulla,
toisesta pitäminen enemmän kuin makkarasta olisi minimivaatimus.
Empatia, jota koirat tuntevat, olisi varmaankin listalla.
Kun jotakuta rakastaa, hänen puolestaan tekee asioita. Koirat tekevät niin.
Entä uskollisuus? Sekin pätee koiriin.
Rakkaus on muutakin.
Se on syvä yhteys,
joka saa muun maailman tuntumaan vähemmän tärkeältä.
Vuonna 2015 tutkijat selvittivät, voivatko koirat tuntea sitä,
mittaamalla niiden oksitosiinitasoja. Oksitosiini tunnetaan rakkaushormonina,
sillä se nousee vanhemmissa ja vauvoissa, kun niitä pidellään,
ja hiljattain rakastuneissa pareissa.
Ihmisiä tuotiin laboratorioon koiriensa kanssa.
Ihminen laitettiin istumaan ja katsomaan koiraansa silmiin.
Oksitosiinin taso nousi molemmilla puolilla.
Rakkaus ilmenee koiran hormonien kautta.
Tätä kutsutaan lajienväliseksi oksitosiinivälitteiseksi silmukaksi.
Tieteessä meillä on pakonomainen tarve käyttää teknistä sanastoa.
Voimme kutsua sitä rakkaudeksi.
Hyvä kollegani Princetonin yliopistosta, tohtori Bridgett vonHoldt,
on yksi johtavista asiantuntijoista, kun on kyse koiraeläinten perimästä.
Hän halusi nähdä, mikä erotti sudet koirista -
perustasolla. Yksi avoimuuteen yhdistetty geeni erottui joukosta.
Siksi koirat ovat tehneet niin monta sankaritekoa,
kuten pelastaneet meitä raunioista ja juosseet tulitusta kohti.
Ja se prosessi, joka teki koirista ystävällisempiä ja söpömpiä,
koodasi DNA:han avoimuuden rakkautta kohtaan.
Se on niiden supervoima.
Rotat voi kouluttaa tekemään samat tehtävät.
Niin on myös tehty.
Mutta kun ihmisten on työskenneltävä eläinten kanssa -
räjähteitä tai huumeita etsiessä,
koiran kanssa on helpompaa työskennellä, koska koira haluaa oikeasti auttaa.
Menin naimisiin viime viikolla, joten mietin paljon rakkautta.
Itseään pitää osata rakastaa ennen kuin voi rakastaa muita.
Huomasin, että ennen kuin opin rakastamaan itseäni, koirani rakasti minua jo.
Franklin-tiikeri! -Franklin-tiikeri!
Koiramme eivät välitä, jos he huutavat tai jos heillä on ollut huono päivä.
Ne rakastavat heitä.
Arkeologit löysivät yli 14 000 vuotta vanhan haudan,
jossa makasi kaksi koiraa pariskunnan kanssa,
ja toisen 12 000 vuotta vanhan haudan,
johon oli haudattu nainen, jonka käsi lepäsi koiranpennun päällä.
Muinainen kreikkalainen Arrianos kirjoitti kirjan -
alle 2 000 vuotta sitten.
Kirjassa hän puhuu siitä, kuinka kovasti rakasti koiraansa.
Nämä ovat melkein ensimmäisiä kirjoja, joita ihmiset kirjoittivat.
He kirjoittivat rakkaudestaan koiriaan kohtaan.
Koirat kehittyivät ja menestyivät, koska huolehdimme niistä.
mutta lohtu ja yhteys, jotka ne antoivat meille,
saattoivat olla tärkeitä selviytymisemme kannalta.
Sanoisin, että kaikki todisteet viittaavat siihen, että kyllä,
Deja rakastaa meitä ja me sitä.
Kaikki, mitä muut elävät olennot voivat tehdä tai osoittaa -
käytöksellään, biologiallaan tai aivoillaan…
Koira osoittaa ne samat asiat. Jos voit olla varma siitä,
että mikä tahansa muu elävä olento rakastaa sinua,
sinun on uskottava, että koirasi rakastaa sinua. Vai mitä, kultaseni?
Tekstitys: Jerry Savolainen