-Skønhed. -Kærlighed.
-Accept. -Inklusion og frihed.
Dette flag bringer frygt.
-Had. -Vrede.
-Folkemord. -Barbari.
Propaganda.
En følelse af stolthed.
-Drømmen og jagten på lykke. -Det gør mig tryg.
-Splittelse. -Undertrykkelse.
Nogle gange føler jeg mig forvirret og skuffet.
Flag kan terrorisere og dele os,
men de kan også forene os.
De kan beskrive, hvem vi er, og hvad vi vil.
Flag kan betyde forskellige ting for forskellige mennesker,
og de kan være et af de mest magtfulde,
og til tider farlige værktøjer i verden.
Hvordan kan et stykke stof både forene og dele os?
Og hvorfor har det så meget magt?
Jeg sværger troskab til flaget.
Han viser verden sit ideal, et symbol på hans patriotisme.
Flag giver en varm følelse i ethvert hjerte.
Vi kæmpede for det flag.
Hvis flaget kunne tale, kunne det skrive en bog.
Det repræsenterer had for mig.
At ændre flag signalerer en holdningsændring.
Udelelig, med frihed og retfærdighed for alle.
Et af vores mest basale behov er at høre til.
Derfor dannede vi stammer, klaner og religioner.
Når vores gruppe lykkes, oplever vi den succes som vores egen.
Når holdet vinder, hepper vi.
Når holdet taber, føler vi personligt et traume,
som egentlig ikke var vores eget.
Vi smelter vores egen identitet ind i en større helhed.
Og det hele repræsenteres af flaget.
Flaget er et af de stærkeste ideologiske symboler
i hele vores kultur.
Men før det var flag bare redskaber.
Tidlige samfund brugte dem til at signalere på afstand,
at en hersker, eller en angriber, var på vej.
Skibe brugte dem til at sende beskeder.
Og de var vigtige i kamp.
Du må vide, hvor dine venner er, og hvor dine fjender er.
Det viser flaget.
Tidlige flag blev lavet af alt fra dyrehår til metal.
Men for 6.000 år siden
opfandt Kina silke.
Det spredte sig hurtigt via den handelsrute,
der kaldes Silkevejen.
Silke blev brugt til at lave de vigtigste flag,
monarkernes og statsoverhovedernes flag.
Men så begyndte disse kongeriger at falde.
I 1800-tallet skete der to revolutioner.
Folk blev, takket være teknologi,
mere bevidste om, hvad der skete i hele landet.
Og samtidig overtog de magten fra konger og herskere.
Ud af det opstod en ny politisk enhed
kaldet nationalstaten.
Disse nationer havde brug for en ny identitet til at forene dem.
For at skabe en følelse af at tilhøre en samlet nation,
var en smule branding nyttigt.
Vi havde brug for et fælles trossystem,
og det hjalp flag med til.
Som den legendariske tyske forfatter Goethe sagde:
"Et land starter med et navn og et flag,
og så bliver det til dem,
ligesom en mand opfylder sin skæbne."
Jeg har hyldet idealet
om et demokratisk og frit samfund.
Det er et ideal, som jeg er villig til at dø for.
Da Nelson Mandela sagde dette,
var det sydafrikanske flag fire flag i et.
Union Jack og to nederlandske koloniflag,
oven på det tidligere nederlandske flag.
De repræsenterede kolonisatorerne.
Det var en enhed på bekostning af sorte mennesker.
Loven tvang mig til at gå i skoler,
der var specielt beregnet til sorte.
Jeg kunne ikke gå ind i byen, hvor hvide mennesker boede.
KUN FOR EUROPÆERE
Jeg kan huske, at jeg fik det flag som barn.
Da jeg senere forstod, at jeg var tvunget til at vinke
med et symbol på min egen undertrykkelse,
var det virkelig noget, der var...
...frastødende.
Man begynder at indse,
at noget må ændre sig her.
ANC kæmpede for den forandring.
Men ved en demonstration i 1960
åbnede politiet ild,
og dræbte 69 ubevæbnede demonstranter,
i det, der blev kendt som Sharpeville-massakren.
Efterfølgende forbød regeringen ANC.
Et par år senere dømte de en af dens ledere, Nelson Mandela,
til livstid i fængsel.
De forbød også ANC's flag.
Baggrunden for flagets udseende har rejst hele verden rundt.
Fra Etiopien, det eneste afrikanske land, der aldrig blev koloniseret
og det første, der tog et nationalt flag.
I årenes løb ændredes flaget,
mens magten skiftede hænder fra monarker
til kommunistisk styre,
til en republik.
Men uden for Etiopien repræsenterede flaget afrikansk befrielse.
Da afrikanske lande brød fri fra kolonialisme
og skabte deres egne flag,
kiggede mange af dem til Etiopiens.
Og Etiopien inspirerede også et andet flag.
I 1920'erne, på den anden side af verden,
var dette en kendt sang.
Alle racer har et flag, undtagen abekattene
Da aktivisten Marcus Garvey hørte den,
blev han rasende,
og besluttede at skabe et flag.
Inspireret af Etiopiens flag
lod han sort repræsentere det afrikanske folk,
som slavehandlen havde fortrængt til hele verden.
Han kaldte det det panafrikanske flag.
"Vis mig en race eller nation uden et flag," sagde han,
"og jeg vil vise dig en race af folk uden stolthed."
Et par år senere inspirerede Garveys flag ANC,
da de skabte deres eget.
I 1990,
blev Mandela løsladt efter 27 års fængsel.
Apartheid skulle udfases,
og landet afholdt sit første fair og frie valg.
På valgdagen,
kunne jeg stemme
for første gang i mit liv.
Det var en følelsesladet
og næsten magisk oplevelse.
Den dag, vi fik lov til at stemme,
blev dette flag også rejst.
Det nye sydafrikanske flag var en kombination af det gamle flag
og ANC's flag.
Det var et symbol på enhed.
Det gav mig muligheden for
at identificere mig med mit eget land.
Flag har en unik styrke til at fremhæve loyalitet,
og for regeringer er det et stærkt værktøj.
Derfor kræver nogle lande flag i skolen.
Og i mere end 60 lande kan du idømmes bøder eller endog fængsel,
hvis du skænder dit nationale flag.
Mange har også regler,
der dikterer, at flaget skal håndteres
med en ærbødighed, der normalt er forbeholdt religion.
Det er en slags propaganda,
idet du fremmer en vision om noget.
Ingen forstod det bedre end Adolf Hitler.
Og den tyske Führer.
Adolf Hitler erkendte efter Første Verdenskrig
og desillusioneringen af det tyske folk,
at et symbol kunne bruges til at få en gruppe til at samle sig
om et symbol, som lovede dem en bedre fremtid.
Før han kom til magten, arbejdede Hitler for militærets propagandaafdeling,
hvor han lærte at påvirke masserne.
I sin selvbiografi, Mein Kampf,
skrev Hitler: "Et stærkt symbol
er det første trin til at skabe opmærksomhed om en bevægelse."
Nazi-flaget havde evnen til at vække både frygt
og til at vække begejstring.
Hitler skabte endda en guide
på over 500 sider.
Et af hans første dekreter
forbød det gamle flag og indførte det nazistiske.
Så forbød han jøder at bruge det.
Mens flag skaber et "os",
kan de også skabe et "dem".
Og de har spillet den rolle gennem hele historien.
Som man siger, staterne skabte krig,
og krig skabte staterne.
Flag blev brugt til at indkalde borgere til militærtjeneste.
Og de blev et symbol på soldatens offer.
Det gælder især for det amerikanske flag.
Det amerikanske flags kult opstod i 1800-tallet
for at fremme en patriotisk kultur.
Det var det første land i verden, der havde en ed til flaget,
en flagdag, en flaguge.
Men Vietnamkrigen markerede et vendepunkt.
Da antikrigsbevægelsen voksede, blev flaget politiseret,
og repræsenterede to forskellige visioner af Amerika.
De brugte det forskelligt.
Antikrigsaktivisten Abbie Hoffman, der bar det som en skjorte,
blev sigtet for at skænde flaget
efter en ny flagbeskyttelseslov.
Nixon, som forlængede Vietnamkrigen,
begyndte også at bære flag.
Som en nål.
Og selvom loven blev fjernet, forblev kløften,
mens man vendte sig mod nye trusler.
Fidel Castro eksporterer revolution i vores egen baghave.
En informeret patriotisme er, hvad vi ønsker.
Begynd med det grundlæggende.
Mere vægt på amerikansk historie
og større opmærksomhed på værdier.
Da Reagan sagde, at alle skulle være patriotiske
og pro-amerikanske, og støtte de krige, de ville kæmpe,
gik du enten med eller ej. Jeg gjorde ikke.
Jeg voksede op som en sort middelklasseknægt fra Chicago.
Chicago er en meget opdelt by.
Fra barnsben fortæller landet, at du ikke hører til her.
Landets grundlæggere så dig aldrig som borger i dette land,
så man føler sig ikke som en del af det.
I 1988, lavede jeg udstillingen,
Hvad er den rette måde at vise USAs flag på?
Med et stort flag på jorden.
Over flaget lå en notesbog, hvor gæsterne kunne skrive kommentarer.
Du kunne stå ved siden af eller på det.
"Du vanærer alle i USA ved at lægge flaget på gulvet."
"Den ultimative patriotisme."
"Du burde henrettes for højforræderi." Der er et par andre.
"Jeg er en tysk pige. Hvis vi beundrede vores flag, som I gør,
ville vi blive kaldt nazister."
"Jeg tror, du har for mange problemer med dette flag."
Tusinder protesterede foran udstillingen.
Senatet vedtog
at forbyde udstilling af flag på jorden.
Senere samme år vedtog Kongressen en ny lov,
der igen gjorde det ulovligt at skænde flaget.
Det første forfatningstillæg dækker ikke
at skænde det amerikanske flag.
Det er et nationalt symbol på enhed.
Vi har brug for enhed her i landet.
Symboler er vigtige.
Amerikanere, der vil brænde det amerikanske flag
bør overveje at flytte til Iran, Kina eller Cuba,
hvor afbrændingen af vores flag ikke kun er lovligt, men også opmuntres.
Vi følte det som en slags døende imperium,
der desperat klyngede sig til symboler
og undertrykte ytringsfriheden.
Efter loven trådte i kraft,
tog Dread og tre venner til kongressen,
og satte ild til flaget foran den.
Vi blev straks anholdt, og så gik det til Højesteret.
Det kan skabe voldsom uro.
Når nogle gør sådan noget mod flaget, bliver folk vrede.
Når folk er tvunget til at respektere et politisk symbol,
bliver denne respekt for flaget ret meningsløs.
Det var en skelsættende afgørelse.
Højesteret afgjorde, at afbrænding af flaget...
...er beskyttet af det første forfatningstillæg.
...forfatningsret til ytringsfrihed. Med stemmerne fem mod fire.
Flagafbrænding er effektivt,
til dels fordi, uanset hvilket sprog folk taler,
om de er i Sydkorea, eller de er i Kina,
så kan de forstå, at dette er politisk uenighed.
Siden loven blev omstødt,
er det amerikanske flag blot blevet endnu mere almindeligt.
I en undersøgelse sagde seks ud af ti amerikanere,
at de viste flaget enten hjemme, på deres kontor,
eller på deres bil.
En kultur af patriotisme
kan være et værn
mod en opfattet eller meget ægte fjende.
Efter 9/11 skete der tre ting.
Folk gik i kirke,
de gav blod og de købte et flag.
Walmart solgte efter sigende 116.000 flag den 11. september
og 250.000 dagen efter,
mere end 20 gange antallet på de samme datoer året før.
Og George W. Bush og hans medhjælpere bar flagstifter.
Mens vi flager mere efter 9/11,
så har landet måske begået ting
som var i strid med de værdier,
som flaget burde repræsentere.
Hadforbrydelser mod muslimer eksploderede i 2001,
med 16 gange så mange som året før.
Og en New Yorker-forside fra november samme år
skildrede utallige flag som et slags skjold for mindretal
i et land der betvivlede deres patriotisme.
Seks år senere meddelte en senator fra Illinois,
at han stillede op som præsident.
Jeg står her i dag for at bekendtgøre
mit kandidatur til præsident...
Han valgte ikke at bære en flagstift.
Jeg besluttede,
at jeg ikke vil bære den nål på brystet.
I stedet vil jeg fortælle, hvad jeg tror,
der vil gøre landet stort.
Det beviser forhåbentlig min patriotisme.
...en kontrovers, der er brudt ud
omkring senator Barack Obama.
Alle bærer dem, fra borgmestre til præsidenten.
Det er underligt, at der er en fyr, der ikke vil.
Jeg forstår ikke liberal logik. De hader bare flaget.
Efter tilbageslaget begyndte Obama at bære en flagstift.
Og så valgte Amerika en præsident, der gerne omfavnede flaget.
Elsker vi vores flag?
Vi mener, at børn bør lære
altid at respektere vores amerikanske flag.
Brænder du det amerikanske flag,
skal du i fængsel i et år.
Et år.
Trump samlede millioner omkring en vision om et Amerika under angreb.
Udefra...
Byg den mur!
...og indefra.
Vores nation er blevet overtaget
af professionelle anarkister,
brandstiftere, tyve, kriminelle, uromagere, Antifa.
Kæmp for Trump!
Hvilket inspirerede nogle til at bære andre flag.
I januar 2021
stormede uromagere parlamentsbygningen,
og der var flag overalt.
Der var mange Trumpflag og højreorienterede militsflag.
Kekistans flag,
et fiktivt land, baseret på et nazistisk krigsflag.
De gule flag, der var et protestsymbol fra den amerikanske revolution.
Og Sydstatsflaget, fra slavestaterne i Syden,
der prøvede at løsrive sig.
Men det var faktisk ikke Sydstatsflaget.
Dette var.
Dette var bare North Virginia-hærens kampflag,
men det blev et fremtrædende symbol
under borgerrettighedsbevægelsen på racerenhedsgrupper, KKK,
og endda stater, der hævdede, at det repræsenterede Syden.
Men dets fortsatte brug af ekstreme grupper
har fået organisationer og stater til at forbyde det.
Så var der uromagere, der viftede med et andet, nyere flag.
Symbolet en tynd blå linje
stammer fra Krimkrigen i 1800-tallet.
Det begyndte med, at en rød linje af britiske soldater
gik ud for at kæmpe mod fjenden.
I 1920'erne havde politistyrkerne i USA
tilpasset det udtryk til farven på deres uniformer
og gjort det til et emblem.
Den blå linje, der adskiller de sorte halvdele.
Betydningen er, at den skal beskytte folk.
Hvis man fjernede betjentene, ville der opstå kaos.
Uden for politistyrkerne var det lidet kendt.
VI KAN IKKE TRÆKKE VEJRET
-Hvad vil vi have? -Retfærdighed!
I 2013 opstod Black Lives Matter.
Vi havde hændelserne med Trayvon Martin, Michael Brown
og Eric Garner. Den ene efter den anden.
Lad os holde et øjebliks stilhed.
Jeg tror, betjentene var trætte af at være på forsiden af aviserne hver dag,
og at få at vide, at de var problemet.
Og i 2014 blev betjentene Rafael Ramos og Wenjian Liu dræbt.
Det er grunden til, at vi dannede
Blue Lives Matter NYC.
Og et nyt symbol dukkede op.
Den tynde blå linje kombineret med et amerikansk flag.
For mig får dette flag mig
til at tænke over, hvorfor vi tager uniformen på hver dag.
Men nogle mennesker bruger flaget til andre ting.
I 2017
planlagde højreekstremister en demonstration
og de diskuterede, hvilket flag de skulle bruge.
Én foreslog flaget med den tynde blå linje,
og en anden støttede det.
"Ingen kan sige, at de er upatriotiske.
Desuden kan jeg sætte et på kofangeren
uden at blive beskyldt for en hadforbrydelse."
Den august, da de gik i optog i Charlottesville,
chokerede billederne landet.
At se hvide ekstremister bruge det flag
er en total skændsel.
Det skal være noget, der minder dig om en, der blev dræbt,
ikke noget, der skal få folk til at gøre andre skade.
Det er absolut ikke racistisk.
Ikke alle så sådan på det.
Jeg er en af de få farvede på min skole.
For mig repræsenterede det flag,
at folk var ligeglade med de personer, som politiet dræbte.
Det gjorde mig bare bange.
Det gør mig utilpas.
Jeg ville ikke i skole.
Skoler over hele landet har forbudt flaget.
Også Maxwells skole.
Eleverne ser symbolet som "truende".
Skoleinspektøren mener, at den tynde blå linje er politisk.
Det, der skete bagefter, var, at nabolaget
begyndte at sætte Blue Lives Matter flag op.
De lagde det på græsplænerne og i deres butiksvinduer.
Det var chokerende.
Det var lige ved siden af butikken.
Jeg tænkte bare, jeg ikke ville tage derhen mere. Jeg...
Undskyld.
Det er hjerteskærende for mig.
Det er det virkelig.
Vi støtter faldne betjente. Vi støtter politiet.
Men jeg har hørt det hele mit liv.
"Sydstatsflaget betyder ikke det."
"Adskilte skoler er okay."
Racisme dør ikke ud.
Den tilpasser sig bare.
Med noget som et flag
tænker folk ikke på flere niveauer.
"Det betyder, hvad jeg tror, det betyder."
Vi bør vurdere flag på,
hvordan de udløser reaktioner hos folk.
Flag er et barometer på,
hvor vi er som samfund.
Når vores lands demokratiske værdier
bliver angrebet,
står folk bag deres symboler.
Det overraskende er at se,
hvilke symboler folk står bag.
I Sydafrika siger mange måske det samme.
Der var en demonstration
af overvejende hvide højreorienterede bevægelser,
hvor det gamle flag blev vist.
Det affødte en debat,
og i 2019 fulgte en historisk retssag.
Nelson Mandela Foundation har bedt en domstol om at forbyde det,
da det repræsenterer had og racediskriminering.
Det er for meget at antyde,
at det svarer til hadeytringer.
Men i sidste ende
var dommer Mojapelos beslutning klar.
Enhver fremvisning af det gamle flag
udgør hadeytringer
i henhold til afsnit 10,1
i ligestillingsloven.
Vores børn kan sidde på museet,
de kan studere og se på det.
Men man skal ikke vifte det i ansigtet på dem,
der mener, det er sårende.
Flag er ikke et klæde, der tier stille.
Det afspejler vores værdier.
Det afspejler vores ambitioner.
I 1995 var Sydafrika vært
for verdensmesterskabet i rugby.
Den første sportsbegivenhed, der blev afholdt i landet siden apartheid ophørte.
Og helt overraskende
vandt Sydafrika.
Selv kommentatorerne anerkendte, det var mere end en kamp.
Et vidunderligt øjeblik for hele Sydafrika.
Nelson Mandela hepper med.
Et hav af flag.
Mens han hyldede et overvejende hvidt hold,
gik Nelson Mandela ind på banen
for at sige, at under dette flag,
kan vi alle føle os forenet.
Og være lige så inkluderende,
som flaget opfordrer os til.
Flaget er et tomt lærred,
hvorpå alle kan projicere
deres egne idealer, håb, og frygt.
Hvem ejer patriotisme?
Hvem taler for nationen?
Hvem definerer vores identitet?
Hvad identificerer vi os med?
Hvis gader? Vores gader!
Vi blev ikke øjeblikkeligt
til et ligeværdigt samfund.
Vi udviklede os til, hvad flagene repræsenterer.
Tekster af: Hans Martin Jensen