Og moderen græd,
"Er det mig selv jeg ser, spejlet i dine øjne?"
Og datteren sagde,
"Er det mig jeg ser, spejlet i dine?"
Helena.
Kom tilbage.
Hun kræver at du arbejder dobbelt så meget når du kommer tilbage.
Jeg har intet imod handlen.
Hvis vi er væk længe nok, glemmer hun måske hun er vred.
Okay.
Vi går langsomt, Little Shadow.
Den var her.
Løbende eller gående?
Skridtene er bredere end tidligere.
Og dybere på ydersiden.
Den løb.
Hvorfor?
Fordi den var bange for noget.
Bange for hvad?
Os.
Hvis du var bange, løb for livet, hvor ville du så tage hen?
Et sted hvor ingen kan se mig.
Det er på tide du afslutter jagten.
Hvad hvis jeg ikke rammer?
Så bliver vi sultne i aften.
Jeg lavede ikke en lyd.
Så, hvad tror du der skete?
Den kunne dufte mig.
Du får ikke brug for ild.
Helena, kom og få hvad du har fortjent i dag.
Hun er altid vred på mig.
Ja, din mor ser ikke glæde som vi gør.
Okay.
Jeg er okay.
Det er blevet sent.
Helena, ikke mere.
Hvor er resten af den?
Det er fri nu.
Den bed sit eget ben af?
Den ofrede dette for at overleve.
Hvornår kan jeg lægge min i huset som dig?
Når du er så god en jæger som jeg er.
Som aldrig vil ske.
Hvad betyder symbolerne?
De betyder,
"Når du løber fra en vred elg, så pas på med lave kviste."
Jeg hørte den hyle.
Hun sulter.
Jamen, vi har noget rester tilovers. Vi kunne måske...
Hvad sker der når de er væk?
Der er intet mere ægte end instinktet for at overleve.
Ulven har ingen medfølelse.
Bare ønsket om at leve længere.
Hvad ville du gøre ved ulven, hvis du sultede?
Du er dets bytte.
Det er vi alle.
Men hvad med ungen?
Den vil lide og dø alene.
Gør nu som jeg siger, Helena.
- Men hvad... - Helena, flyt dig.
Du skal altid beskytte din familie.
Næh. Denne tur er kun for mig.
- Men jeg kan hjælpe. - Nej, ven. Du kender reglerne.
- Jeg kommer tilbage med en overraskelse. - Hvilken type overraskelse?
Den type man må vente med at få at vide hvad er.
Smut ind igen. Jeg er snart hjemme.
Undskyld, jeg kommer brasende.
Er din mor eller far i nærheden?
Hej.
Håber ikke jeg trænger mig på eller noget.
Jeg vidste ikke der boede nogen herude.
Jeg har kørt i timevis, og jeg blev helt forvirret. Jeg...
Jeg kan ikke finde tilbage til ruten.
Ingen mobildækning.
Hvis I bare kan vise mig...
Hjælp!
Jeg beder dig. Før han kommer tilbage.
Hvad?
Hvad er det vi skal?
Hvad er... hvad er det vi skal?
- Sæt dig op, Helena. - Hov hov. Slap af.
- Han er snart tilbage. - Hvem?
- Jeg beder dig, vi skal væk. Nu! - Jeg...
- Jeg vil ikke herfra! - Jeg kan ikke tage jer med.
Jeg ved intet om hvor jeg er. Det er derfor...
Nej!
Mor! Mor, stop!
Mor! Mor, stop! Stop!
- Helena! - Nej!
Far!
Helena?
- Far! - Helena?
Nej!
Stop! Stop!
Hjælp os!
Se hvem der er vågen.
Det er okay, Helena.
Din mor er i rummet ved siden af.
Hvor er min far?
Han er her ikke. Du er i sikkerhed.
Der er ikke noget at frygte længere.
Pyt med det.
Helena.
Vi burde ikke være her. Jeg vil hjem.
- Det var ikke vores hjem. - Hvad har du gjort?
Hvad har du gjort?
- Jeg vil have far. - Han skal ikke være tæt på os.
Aldrig mere.
Han bortførte mig, Helena.
Jacob...
kidnappede mig og tog mig med ud i skoven.
Løgner.
Du har altid været en løgner
Det sagde far.
Stop med at græde!
Du har ikke lov til at græde.
Din mor har behov for hvile.
Bare et øjeblik.
Vi klare det nok. Helena?
Far?
- Hvem vil ud? - Ja.
Okay, vi må af sted. Kom så.
Du gjorde det godt. Kom med.
Okay, vi går denne vej.
- Der er han! - Politi! Så stille!
- Skal vi tage hjem? - En dag vil vi.
Hej! Stå stille!
Giv slip på pigen.
- Nej! - Ned på maven!
Nu!
Han gjorde ikke noget forkert.
Frem med hænderne.
Jeg finder dig, Little Shadow.
Han stikker af! Efter ham!
- Hænderne bag ryggen! - Far!
Gå forsigtig, Marigold.
Hej, skat.
Fru. Haver siger, at hun har sit eget liv, og hvis du kommer for sent,
vil hun opkræve husleje for mig.
- Siger hun det? - Hvad mener hun?
Det betyder at du er så værdifuld, at hun synes jeg skal betale for dig.
Hvad har du her?
Mit videnskabsprojekt. Det er et habitat.
Habitat? Til hvem?
En baby dådyr.
Den sover herovre, ved stenene, i sikkerhed for jægere.
Smart dådyr.
Mor!
- Hvad er det for et blad? - En valnød.
- Fra hvilket træ? - Det kan du fortælle mig.
- Den der. - Ja.
- Hvilket træ er det? - En rød eg.
- Den er ikke særlig rød. - Det bliver den til efteråret.
- Kan du se fuglen? - En skovdrossel.
- Hvor kender du alle navnene fra? - Jeg kan lære dig det hvis du har lyst.
- Jeg kan se en kanin. - Hvor?
Du er nødt til at hælde hovedet. Kan du se ørerne?
Nu kan jeg se det. Halen vender nedad?
Ja.
Det betyder at vi er ét.
Familie.
Mor?
- Hvornår må jeg få sådan en? - Først når du bliver 82 år.
- Sådan er reglerne, ikke? - Det er ikke rimeligt.
Du fik dem som ung.
Jeg var meget ældre end dig, og jeg ville ønske jeg ikke havde gjort det.
- Jeg kan lide dem. - Jeg kan lide dig.
Far er hjemme!
Læg dit grej indenfor, skat.
Vi skal på campus på fars arbejde.
- Picnic? - Beklager forsinkelsen.
Jeg glemte du skulle ud.
Det er okay. Derfor kører vi nu.
Jeg skal klæde om. Hvis I kører nu kommer jeg senere.
Jamen det har vi prøvet, da blev du væk.
- Jeg dur ikke til den slags. - Heller ikke jeg.
Derfor du kommer med.
Fordi du er min smukke kone, og jeg vil vise dig frem.
Tak.
- Hej, har du det godt? - Ja.
Hygger Marigold sig?
Det er vildt, at mine elever ikke engang skjuler det længere.
Mobiltelefonerne kimer hele tiden i min undervisning.
Til deres forsvar, så har jeg hørt nogle af dine undervisningstimer.
Jeg elsker den. Den er usædvanlig.
- Tak. - Har du fået den lavet heromkring?
I San Francisco, da jeg var teenager.
- Du har mange af dem. - Alt for mange.
Jeg vidste ikke du var fra San Francisco.
- Flere steder. Vi flyttede en del. - Hvad laver dine forældre?
Min far arbejdede med forsikring, min mor indimellem med telemarketing.
Så bliver det ikke mere kedelig.
Så tog hun 20 madrasser og lagde dem på ærten.
Dér skulle nu prinsessen ligge om natten.
Om morgnen spurgte de hende, hvorledes hun havde sovet.
Og prinsessen sagde...
Oh, forskrækkeligt slet!.
Hvad foregår der? Hvor er min datter?
- Helena Erikkson? - Hvor er Marigold?
Det er ikke hende det handler om.
Jeg er specialagent Illing.
Hvad laver I i mit hus?
- Ms. Erikkson. - Mit navn er Pelletier.
Tidligere, var det Jones, er det korrekt?
Dernæst Mitchell, efter du ændrede det fra Bekkum.
Dine forældre er Jacob Holbrook og Beth Erikkson.
Hvad vil I?
Din far, Jacob Holbrook.
Han og en anden fange flygtede i aftes
da de blev transporteret over statsgrænsen til Alger-fængslet.
Hvor længe er det siden du talte med ham?
Da jeg var ti år.
- Har han forsøgt at kontakte dig? - Nej.
Slet ingen kontakt?
I kunne have ringet. Hvorfor alt dette postyr.
Hvad foregår der?
Er du okay?
Ved du hvor din far kunne være?
Din far?
I kan ikke bare brase ind i mit hus.
Vores kendelse giver os mulighed for at tjekke al kommunikation, med din far.
Hvordan skal jeg forstå det? Helenas far...
Han ved ikke, hvor jeg bor, kender ikke mit efternavn, og ved ingenting om mig.
Og det gælder også din familie og venner?
Jeg har aldrig fortalt nogen at Jacob Holbrook er min far.
Så, 20 år.
Ingen breve, fødselsdagskort, ingenting?
Nej.
Jeg er forvirret.
Jeg troede dine forældre døde i en bilulykke.
Det fortalte jeg.
Holbrook, kaldet "Marsh King" er på flugt, hørte jeg i radioen.
Det stemmer.
- Er der nogen fare for at han kommer her? - Det forsøger vi at finde ud af.
Han ved ikke hvor jeg bor.
Det kan du da ikke være sikker på.
Helena. Hvorfor har du ikke sagt noget?
Jeg sagde du skulle vente i bilen, skat.
- Hvem er de mennesker? - Politiet. De skal bare...
Jeg tager hende med. Vi tales ved senere.
Vi bliver nødt til at se din telefon, din computer med mere.
Med lidt held, vil din far snart blive fundet.
Du kender ikke min far.
Hvis han når ud i vildmarken, så ser I ham aldrig igen.
I sagen der trak stor opmærksomhed,
bortførte Jacob Holbrook, også kaldet "Marsh King," Beth Erikkson
og holdt hende fanget i 12 år i vildmarken omkring Michigan,
indtil det lykkedes hende at flygte
sammen med datteren, som hun fødte i fangenskab.
Efter retssagen, havde Erikkson svært ved at leve et normalt liv
og viste sig sjældent offentlig.
Tragisk nok døde hun for fire år siden i et formodet selvmord.
Ja?
Kommer I hjem?
Vi overnatter på hotel. Marigold er i poolen.
Jeg kan komme med noget skoletøj, hvis du synes.
Jeg holder hende hjemme i morgen.
Jeg troede ikke det ville ske.
At jeg fandt ud af det?
Nej. Jeg mener, jeg ønskede...
Marigold kalder på mig. Jeg løber.
Little Shadow.
Det er tid til at tjekke vores fælder.
Og en rigtig jæger...
har brug for en rigtig kniv.
Den er din.
Lad os se hvordan du bruger den.
Hej.
Jeg ringede tidligere, uden held.
Jeg er dårlig til telefoner.
Det er en underdrivelse.
Jeg så nyhederne, og tænkte jeg ville kigge ind.
Hej, Clark.
Drikke et glas vand før jeg kørte igen.
Jeg ved godt du ikke ønsker jeg kommer,
men jeg regnede med at alt var ændret.
Kattene slap ud af sækken.
Hvordan reagerer din mand?
Dårligt..
Et spørgsmål om tid.
Den bette er ikke så lille længere.
Din mor ville have elsket at have mødt hende.
Jeg troede du måske ville tage Marigold med hjem,
i det mindste til begravelsen.
Så havde hun heller ikke mødt hende.
Det er også rigtig.
Jeg mente at I måske ville være kommet tidligere.
Hun ville have elsket det.
Arbejder din mand stadig på college?
- Og du er stadig... - Intet er ændret.
Okay.
Dette var ikke som jeg forventede.
Beklager, jeg er bare ikke klar til dette.
Det har ikke nået pressen. Ingen kæder dig sammen med ham.
Jeg ville bare sikre mig at du ikke var urolig.
Det er jeg ikke.
På et tidspunkt, da du var 13 år eller deromkring.
Troede jeg vi kunne få en fin lille familie, bare os tre.
Det har aldrig været os tre, Clark.
Hun ønskede ikke jeg var der.
Når hun kiggede på mig, så hun min far.
Det gjorde du også.
Nej.
Du glemmer nogle gode dage.
Hun elskede dig.
Jeg elsker dig stadig.
Jeg savner dig.
Nogle gange så vi måske en lille Jacob i dig.
Eller måske så du aldrig nok af ham i mig.
- Er du her for at aflaste ham? - Nej, det er meningen...
Mrs. Pelletier, FBI vil gerne du kommer med hen på kontoret.
- Er der sket noget? - Ikke mit bord.
Vil du gerne jeg tager med?
Vi fandt liget af din far.
Lige inden for grænsen.
Vi formoder de var på til Canada.
Rækværket ved vejen var splintret.
Enten mistede føreren kontrollen, eller faldt i søvn
Bilen ramte et træ og brød i brand.
Begge mænd blev brændt til ukendelighed.
Vi formoder de havde en makker. Vi leder fortsat.
Hvordan kan I være sikre på det er Holbrook?
Han havde tre guldtænder, der matcher din fars.
Er du okay?
Min far døde for 20 år siden.
Det gør mig ondt med din far.
Vi så det på TV.
Tak, skat, men han havde ikke været min far længe.
Vi tog mad med hjem hvis du ikke har lyst til at lave mad.
Jeg gætter på, ekstra pepperoni?
- Jeg er bestemt i humør til pizza - Ja!
- Hvordan har du det? - Jeg er okay.
Jeg ville ønske du havde sagt noget.
Hvad var det værste der kunne være sket?
- Vi ville have fået Mari. - Det ved du ikke.
Jo, jeg gør.
Hvem ved deres fulde fem ville involvere sig med datteren...
Hvis du viste jeg var en Holbrook, havde du aldrig datet mig.
Du ville være løbet langt væk.
- Du vil du nu. - Stop.
Lad os forestille os at jeg er en bedre person end du tror?
Hvad var det bedste der kunne ske?
Du havde fundet en du kunne stole på.
En der ville hjælpe dig alle lortedage.
En der kunne tyde dine sære tatoveringer.
Det bedste sker aldrig, Stephen.
Uanset hvor meget vi ønsker det.
- Marigold okay? - Ja.
Hun sover.
Tror du virkelig selv på det?
Du sagde før...
det bedste sker aldrig.
Og hvis du mener det, hvad betyder det så for os?
Jeg ønsker ikke at gøre det værre for dig.
Men du må lukke mig ind, Helena.
Hør her... jeg tager ind på arbejde.
Jeg sover sikkert der.
Mit navn er Helena Holbrook.
Husker du manden der kidnappede den kvinde?
Ham alle kaldte The Marsh King?
Jeg er hans datter.
Nogle gange sniger jeg mig ud alene om natten fordi jeg føler mig fanget.
Som om jeg ikke ved hvilken verden jeg egentlig tilhører.
Jeg har svært ved at stole på mennesker...
alle fortæller mig at den person jeg stolede mest på
i realiteten var et monster.
Han lavede den her efter mit første bytte.
Og den her da jeg ikke ramte.
Det var her han lærte mig at svømme.
Navnet han gav mig.
Dette for at minde mig om aldrig at vente med at gøre mine pligter.
Disse var de eneste tårer far ville se.
Har du lyst til at gå ud på en date med mig?
- Kom nu. - Jeg kan gøre det.
Jeg har set frem til denne dag.
Det er på tide at præsentere dig for et par mennesker.
Se, far, de har heste.
Det er Clark. Han vil gøre sit bedste for at blive kaldt bedstefar.
Gør ham fortjent til det.
Det skræmmer mig slet ikke.
Jeg har ingen andre at dele det med.
Det er så dejligt at møde dig, Marigold.
I lige måde, Clark.
Jeg er vild med dig.
Vil du gerne se hestene?
Hvem er sulten?
To timer efter jeg tog billedet,
ringede de til mig og sagde at en bølle
affyrede fyrværkeri i folks haver.
Hun flåede kjolen i stykker, da hun flygtede fra en af mine betjente.
Du må gerne stoppe nu.
Pyt, vi mangler alt det sjove.
Hvem er det?
Det er din bedstemor.
Du ligner hende helt sikkert.
- Det billede husker jeg ikke. - Det ligner os.
Jeg ville ikke klage hvis det blev en vane.
Tak, Clark.
Når som helst.
Hej.
Jacob, stjal en masse af mit folks overbevisninger,
forvandlede dem så de passede til ham.
Det betyder "ejes" på Ojibwa. Ikke "familie."
Forveksl ikke de to ting.
Little Shadow.
Hvad er der galt?
Jeg finder bare noget vand.
Hej, sørg for at tørre fødder før du kommer ind i huset.
Det gjorde jeg.
Jeg afleverer hende.
Vi ses.
- Jeg foreslår svømning. - Husk mine svømmebriller.
Jeg fik den konference i Detroit i eftermiddag.
Jeg kommer sent hjem.
- Klarer du det? - Ja.
Tak.
Helena?
Hvordan går det?
Jeg har det fint.
Er I ledige i weekenden?
Jeg tænkte på om Jess og Marigold kunne få en legeaftale.
Ja, det tror jeg, men...
Undskyld. Ja, det ville hun elske.
Hvad med lørdag? Er det okay hun er hos os?
Selvfølgelig. Efter svømning klokken 10...
Vent lige et øjeblik? Undskyld.
Du hjælper ikke.
Det er ikke meningen. Det er dine lektier, ikke mine.
- Du plejer at hjælpe. - Du kan sagtens selv.
- Hvorfor er du sur igen? - Jeg er ikke sur.
Jeg mente det ikke.
Lad os læse. Far hjælper dig færdig med lektierne i morgen.
- Okay? - Okay.
"Åkander spreder sig over poolens overflade
som et tæppe med blomstermønstre.
Og på dette tæppe, lå en ung smuk kvinde.
Moren græd, "Er det mig selv jeg ser, spejlet i dine øjne?"
Og datteren sagde..."
Hej, datter? Du missede pointen.
Helena.
- Hvad er det? - Det er en dukke.
Leg med mig.
Som en ven.
Hendes hår ligner mit.
Lille Helena.
Åh, nej!
Marigold!
Helena!
Hej, det er mig.
Det er mig.
Jøsses. Hvad laver du...
- Øh... jeg... - Hvis blod er det?
En kanin var gået i fælden. Jeg hørte nogen udenfor.
Hvorfor ikke ringe til politiet
i stedet for at løbe rundt udenfor med en kniv.
- Jeg kigger til Marigold. - Marigold sover roligt.
Jeg har lige kigget.
Så du nogen derude?
Vi holder dørene låst, okay? Og politibiler til at patruljere.
Vi klarer det.
Den blødte fra hovedet.
Som om nogen havde sat den fast i snaren, efter den var død.
Eller også var den skadet inden.
Hvad er du skræmt over? Hvorfor tror du der er mere i det?
Jeg føler han er her.
Den nat du fandt os,
da vi kom ud af skovene,
jeg var bange fordi han ikke fulgte med.
Men da han så kom.
Far ikke vild i dette, Helena.
Nu er han kommet tilbage igen.
Jeg er nødt til at sige til ham at han skal lade os være.
Du er nødt til at få ham ud af hovedet.
For altid.
Det er jeg ikke sikker på jeg kan.
Hvordan kan han være i live?
Jeg ved det ikke.
Der er intet renere end instinktet for overlevelse.
Mor!
Marigold?
Jeg kunne ikke finde min rygsæk.
Næh næh, den bliver her.
- Jeg vil gerne vise det. - Det venter vi med, okay?
Okay.
Hvor har du fundet dem?
Jeg troede du havde lavet dem. De er flotte.
De forestiller os to.
Har habitatet været på dit værelse hele tiden?
Ja.
Hvad laver du?
Kom.
Forlad ikke skolen før far
eller jeg kommer, okay? Følg ikke med andre ligegyldigt hvad de siger.
- Hvad handler det om? - Jeg havde lyst.
Kan du hente Marigold efter skole?
Selvfølgelig.
Hvorfor?
Der er noget jeg er nødt til at gøre. Jeg kan ikke fortælle hvad.
Hvad foregår der, Helena?
Jeg skylder dig en forklaring...
stol på mig.
Jeg ringer når jeg er tilbage.
Tilbage hvorfra?
Sidste hemmelighed, Stephen.
Det lover jeg.
Du og Mari redede mig.
Må jeg kalde den hvad jeg vil?
Det er din. Jeg gav den til dig.
Jeg døber den,
Helena Falls.
Hej, Little Shadow.
Lad os gå en tur.
Hvordan fandt du mig?
Jeg har aldrig mistet dig, Little Shadow.
Jeg savner den lugt.
Og smagen.
Lån mig kniven.
Min favorit kniv.
Kan du huske vi camperede herude?
Vi var herude hele sommeren.
Kiggede op på himlen,
og se hvem der kunne tælle de fleste stjerneskud.
Jeg snød ofte og talte flyene.
Du var godt klar over jeg var i live?
Jeg vidste ikke hvordan det var mugligt.
Indtil jeg så den trebenede prærieulv.
Ofrede sit eget ben for friheden.
Som du ofrede dine tænder.
Kunne nok ikke klare en lægeundersøgelse, men du vandt noget tid.
Du har kigget lidt.
Flot.
Har du fortalt nogen om vores teori?
Har du?
Jeg havde håbet du tog Marigold med.
Fortæl om mit barnebarn.
Du ved allerede nok om hende.
Jeg var nødt til at kigge.
Du havde hende aldrig med på besøg.
I øvrigt besøgte du mig slet ikke.
Kom med, Little Shadow.
Jeg vil vise dig noget.
Ved du, at Marigold ligner hende.
Din mor.
Jeg vil vædde med hun elsker vandet lige så meget som os.
Den skal hjælpe os over grænsen. Os tre.
Til Canada, så vi kan være familie igen.
- Jeg har en familie. - Du har en datter.
Og min mand.
Vi har skabt et liv sammen.
Er du lykkelig?
Ikke altid.
Har du aldrig tænkt over hvordan det var, dengang vi levede herude?
- Jo. - Vi kan gøre det igen.
Jeg husker dengang du var fire år gammel,
du kunne lukke øjnene
du vidste hvor du var fra lyden af vandet,
duften fra træerne,
og følelsen af jorden under dine fødder.
Det var magisk.
Det er her vi hører hjemme.
Det er vores hjem.
Livet her,
var perfekt.
Nej!
Du løber aldrig væk igen!
Er det forstået?
Jeg...
Perfekt?
Men ikke for min mor.
Det kunne have været godt.
Hvordan?
- Du kidnappede hende. - Nej. Vi løb væk sammen.
Det var noget hun fandt på, da hun besluttede at flygte.
- Du skød den mand. - Jeg forsøgte at ramme motoren.
Du ville aldrig have ramt ved siden af.
Jeg missede.
Du har sikkert hørt utallige historier om mig.
Usande. Jeg var ikke Marsh King, før de sagde jeg var.
Jeg ved, vi var lykkelige.
Du var lykkelig.
Jeg siger bare, tag Marigold med, så hun selv kan se det.
Det kan jeg ikke.
Jeg vil ikke.
Undskyld. Det er her det slutter.
Jeg burde ikke være kommet.
Jeg er glad for jeg gjorde.
Nu kører jeg hjem til min familie.
Vær sød, ikke at komme i nærheden.
- Det behøver ikke at være sådan. - Jo det gør.
Okay.
Det er forstået.
Du vil altid være min, Little Shadow.
Jeg må af sted.
Clark?
- Hvad laver du her? - Jeg kunne spørge om det samme.
Stephen ringede. Han var bekymret.
Jeg havde det på fornemmelse efter det, du sagde.
- Er han her? - Lad os gå. Jeg fortæller det senere.
Helena, var han her?
Han er gået.
Clark. Clark.
Clark. Oh, Gud. Oh, Gud.
Clark, se på mig, okay?
Clark. Clark, bliv hos mig.
- Havde du fortalt ham du tog herud? - Nej, jeg har intet sagt.
Kig på mig.
Clark, jeg er lige her.
Clark, hold ud....
Du må have sagt noget.
Din stedfar blev nysgerrig.
Nok til at vandre herud helt alene.
Forsvind. Se hvad du har gjort?
Clark. Hold ud.
Der ikke så meget du kan gøre for ham længere.
Nej!
Vil du hellere ulven overlever, frem for os?
Vil du hellere være ulveunge føde?
Nu har besluttet at Marigold er min.
Nej! Du rører hende ikke!
Vi kan stadig være en familie.
Det er det eneste jeg ønsker.
Jeg kommer tilbage med Marigold om lidt.
Nej! Nej, nej.
Nej!
Helena.
Bind rebet omkring dig.
Har han sagt jeg må komme op?
Det er ligegyldigt, Jeg får dig op derfra.
Jeg passer på dig, min Helena.
Du skal nok klare det.
Fordi du er stærkere end mig.
Modigere end mig.
Clark.
Jeg er så ked af det.
Jeg kommer tilbage efter dig.
Alle floder bugter sig, Helena.
Er blodet varmt, eller koldt?
Kold. Kold.
Så må du bevæge dig hurtigere.
Løbe eller gå?
Løbe.
Hvis du var bange, og løb for dit liv,
hvor løb du så hen?
Derhen hvor ingen kan se mig.
Du ved hvad du har lært mig.
Du er okay, det er kun et kødsår.
Så...
hvad godt vil det gøre Marigold
hvis hendes mor ligger og rådner på bunden af marsken?
Hun behøver dig.
Overvej hvad der er bedst for din datter.
Okay?
Nej!
Den båd du kom i. Vis mig den.
Kom så.
Jeg har ventet hele mit liv på at se dig igen.
Jeg var usikker på mine følelser.
- Hvad følte du, Little Shadow? - Kald mig ikke det.
Aldrig mere.
Jeg troede du sagde det fordi jeg sad ved siden af dig.
Nu indser jeg at du mente,
som enhver skygge ville jeg ikke eksistere, hvis du ikke stod der.
Din mor formede dig efter jeg var væk.
Nej.
Jeg talte stort set aldrig med hende.
Jeg gav hende skylden for alt. Jeg troede ikke på hende.
Tror du virkelig hun holdt af dig, som jeg holdt af dig?
Hun ville ikke holde mig tilbage.
Hun kunne være flygtet.
Forsvinde.
Hun blev for at beskytte mig.
Nu indser jeg hun var den stærke.
Hun var svag.
Nej.
En mand der slæber en kvinde ud i vildmarken, er svag.
Forsigtig, Little Shadow.
Du glemmer, alt hvad jeg gjorde for dig.
De år jeg tilbragte i et bur, og fordi jeg kom tilbage efter dig.
Hvad ville du gøre for Marigold?
Jeg vil dø for hende.
Far!
Kom op.
"Åkander spreder sig over poolens overflade
som et tæppe med blomstermønstre.
Og på dette tæppe, lå en stærk og smuk kvinde.
Moren græd, "Er det mig selv jeg ser, spejlet i dine øjne?"
Og datteren sagde..."
"Er det mig jeg ser,
spejlet i dine øjne?"
"Så rejste barnet sig i skikkelse af en mægtig svane
og spredte sine kraftfulde vinger."
Jeg hader dig ikke.
Jeg har ikke ondt af dig.
Jeg husker blot din lektie.
Jeg beskytter altid min familie.
Danske tekster: 8YUVO9otfTb_