Iar mama a strigat:
"Pe mine mă văd în reflexia ochilor tăi?"
Iar fiica a spus:
"Pe mine mă văd în ai tăi?"
Traducerea și adaptarea: LionKing09 - playSUBS Team
Helena.
Întoarce-te.
Te va pune să lucrezi de două ori mai mult.
Nu mă deranjează.
Poate dacă suntem plecați destul, va uita că e supărată.
Bine.
Mergem încet, Umbră Mică.
A fost aici.
Alerga sau mergea?
Urmele sunt mai mari.
Și mai adânci pe exterior.
Alerga.
De ce?
Era speriat de ceva.
De ce?
De noi.
Dacă ai fi speriată,
unde-ai alerga să scapi?
Unde nu m-ar vedea nimeni.
E timpul să închei vânătoarea.
Dacă ratez?
Dormim flămânzi diseară.
N-am scos niciun sunet.
Ce crezi că s-a întâmplat?
M-a mirosit.
N-ai nevoie de foc.
Helena, vino să primești ce-ai câștigat azi.
Mereu e supărată pe mine.
Mama ta nu vede fericirea la fel ca noi.
Bine.
Sunt bine.
Se face târziu.
Helena, e destul.
Unde-i restul?
S-a eliberat.
Și-a ros piciorul?
A sacrificat ce-a trebuit ca să supraviețuiască.
Când pot s-o țin pe a mea în casă ca tine?
Când vei fi o vânător la fel de bun ca mine.
Așadar, niciodată.
Ce spun semnele astea?
Spun:
"Când fugi de un elan nervos, ai grijă la crengile joase."
Am auzit-o zbierând.
E înfometată.
Avem niște resturi înăuntru. I-am putea...
Ce facem când se termină?
Nimic nu e mai pur decât instinctul de supraviețuire.
Lupii nu simt mila.
Doar dorința de a mai trăi o zi.
Ce i-ai face lupului dacă ai fi înfometată?
Ești prada lor.
Toți suntem.
Dar puiul de lup?
Va suferi și va muri singur.
Fă ce spun, Helena.
- Dar dacă... - Helena, la o parte.
Întotdeauna protejează-ți familia.
SĂ-MI PROTEJEZ FAMILIA
Nu, merg singur în călătoria asta.
- Dar te pot ajuta. - Nu. Doar știi regulile.
- Îți voi aduce o surpriză. - Ce surpriză?
O surpriză pentru care va trebui să aștepți.
Întoarce-te acolo.
Vin acasă în curând.
Scuze c-am apărut așa.
E acasă mama sau tatăl tău?
Bună.
Sper că nu v-am încălcat proprietatea.
Nu știam că locuiește cineva aici.
Sunt plecat de câteva ore, mă tot învârt în cerc.
Nu găsesc drumul înapoi.
Nu este nici semnal aici.
Dacă mi-ați putea arăta...
Ajutor!
Te rog. Înainte să se întoarcă.
Ce?
Ce facem?
Ce faci?
- Urcă, Helena. - Așteptați.
- Se întoarce în curând. - Cine?
- Te rog, trebuie să plecăm! - Eu...
- Nu vreau să plec! - Nu vă pot duce.
Nici nu știu unde suntem De asta...
Nu!
Mamă! Stai!
- Helena! - Nu!
Tată!
Helena?
- Tată! - Helena!
Nu!
Stai! Stai!
Ajutor!
Uite cine s-a trezit.
E în regulă, Helena.
Mama ta e în camera alăturată.
Unde-i tata?
El nu-i aici. Ești în siguranță acum.
Nu mai ai de ce să te temi.
Nu-ți face griji.
Helena.
N-ar trebui să fim aici. Vreau să merg acasă.
- Nu era casa noastră. - Ce-ai făcut?
Ce-ai făcut?
- Vreau la tata. - Nu are voie în preajma noastră.
Vreodată.
M-a răpit, Helena.
Jacob...
m-a răpit și m-a dus în pădure.
Minți.
Ești o mincinoasă. Dintotdeauna.
Tata mi-a spus.
Nu mai plânge!
N-ai voie să plângi.
Las-o pe mama să se odihnească.
Câteva minute.
Vom fi bine. Helena?
Tată?
- Plecăm? - Da.
Trebuie să mergem. Haide.
Te-ai descurcat bine.
Mergem pe-aici.
- Acolo e! - Poliția! Nu mișca!
Mergem acasă?
Într-o bună zi da.
Stai! Nu mișca!
Îndepărtează-te de fată.
Nu! Stai pe burtă!
Acum!
N-a greșit cu nimic.
Mâinile sus.
O să te găsesc, Umbră Mică.
Fuge! L-am prins!
- Mâinile la spate! - Tati!
Fir-ar.
Nu alerga, Marigold.
Bună, dragă.
Dna Haver a spus că are și ea o viață și că dacă mai întârzii
va trebui să-i plătești chirie pentru mine.
- Serios? - Ce înseamnă asta?
Însemna că ești foarte valoroasă și ea crede că trebuie să o plătesc.
Ce-ai aici?
Proiectul meu de știință. E un habitat.
Un habitat pentru ce?
Pentru un pui de cerb.
Doarme aici după pietre, să fie în siguranță de vânători.
E un cerb deștept.
Mami!
Ce fel de frunză e asta?
De nuc.
- Din ce copac? - Tu să-mi spui.
De-acolo.
Da, da.
Dar copacul ăsta?
E un stejar roșu.
Nu mi se pare că e roșu.
Va fi la toamnă.
Vezi pasărea?
Un sturz de pădure.
De unde știi toate numele?
Te pot învăța și pe tine.
Văd un pui de iepure.
Unde?
Trebuie să întorci capul puțin. Îl vezi acum?
Da, cu coada în partea asta?
Da.
Înseamnă că suntem una.
O familie.
Mamă?
Când pot avea și eu unul?
Când vei avea 82 de ani.
Asta-i regula, îți amintești?
Nu-i corect.
Tu le ai de când erai mică.
Eram mult mai mare ca tine, dar îmi doresc să nu le fi avut.
Mie-mi plac.
Mie-mi placi tu.
Tati e acasă!
Du-ți lucrurile în casă, dragă.
Mergem la campus, la picnicul de la serviciul meu.
- La picnic? - Scuze c-am întârziat.
Am uitat de picnic.
Nu-i nimic. Hai să mergem.
Trebuie să mă schimb. Mergi cu ea și vin eu apoi.
Am mai încercat asta. Dar tu nu nu mai vii.
- Nu mă pricep la picnicuri. - Nici eu.
De asta vii cu mine.
În plus, ești soția mea frumoasă și vreau să te vadă lumea.
E amuzant.
Mulțumesc.
- Ești bine? - Da.
Marigold de distrează?
Nu știu. Nebunia e că studenții mei nici nu se mai ascund.
Vibrează telefoanele pe tot parcursul lecției.
În apărarea lor, ți-am auzit lecțiile.
Îmi place. E mai neobișnuit.
- Mulțumesc. - L-ai făcut aici?
În San Francisco, când eram adolescentă.
Văd că ai mai multe.
Prea multe.
Nu știam că ești din San Francisco.
- Nu doar de acolo. Ne-am mutat mult. - Cu ce se ocupau părinții tăi?
Tata lucra la o firmă de asigurări, iar mama făcea uneori telemarketing.
Mai plictisitor de-atât nu se poate.
"Apoi a luat 20 de saltele și le-a pus peste un bob de mazăre.
A dormit pe ele toată noaptea.
Dimineață a fost întrebată cum a dormit.
Iar prințesa a spus:
Foarte rău."
Ce se petrece? Unde-i fiica mea?
Helena Erikkson?
Unde-i Marigold?
Ea nu-i aici. Nu despre asta e vorba.
Sunt agent special Illing.
Ce căutați în casa mea?
- Doamnă Erikkson. - Numele meu e Pelletier.
Înainte era Jones, corect?
Apoi Mitchell, când l-ai schimbat din Bekkum.
Dar părinții tăi au fost Jacob Holbrook și Beth Erikkson.
Ce vreți?
E vorba de tatăl tău, Jacob Holbrook.
El și un alt prizonier au evadat aseară,
când erau transportați la Penitcentiarul Alger.
Când ai vorbit ultima dată cu el?
Când aveam zece ani.
- A încercat să te contacteze recent? - Nu.
Ești sigură? Nici măcar o dată?
Puteați să mă sunați. Nu trebuia să veniți aici.
Ce se petrece?
Ești bine?
Ai habar unde-ar putea merge tatăl tău?
Tatăl tău?
Nu puteți da buzna așa.
Mandatul ne permite să căutăm orice comunicații
de la sau către tatăl tău.
De ce tot spui asta? Tatăl ei...
Nu știe unde stau, nu știe numele meu,
nu știe nimic despre mine.
La fel și pentru familie și prieteni?
N-am spus nimănui că Jacob Holbrook e tatăl meu.
Așadar, 20 de ani.
Nicio scrisoare, nicio felicitare?
Nu.
Sunt confuz.
- Credeam c-au au murit într-un accident. - Asta ți-am spus.
Holbrook e acel Rege din Mlaștină. Care tocmai a evadat.
Am auzit la radio.
Așa e.
E vreun risc ca el să vină aici?
Asta încercăm să aflăm.
Nu știe unde locuiesc.
N-ai cum să fii sigură.
Doamne, Helena, de ce nu mi-ai spus?
Ți-am spus să stai în mașină, dragă.
- Ei cine sunt? - De la poliție, ei...
O iau cu mine. Te sun mai târziu.
Avem nevoie de telefonul tău și de calculator.
Dacă avem noroc, îl vom găsi rapid.
Nu-l cunoașteți pe tata.
Dacă ajunge în sălbăticie, nu-l veți mai găsi niciodată.
Într-un caz care a primit notorietate națională,
Jacob Holbrook, așa zisul Rege din Mlaștină,
a răpit-o pe Beth Erikkson și a ținut-o captivă 12 ani
în sălbăticia din peninsula din Michigan, de unde a scăpat
cu fiica pe care o născuse în captivitate.
După proces, Erikkson s-a adaptat greu la viața normală
și a fost rareori văzută în public.
A murit acum patru ani, într-o aparentă sinucidere.
Da?
Veniți acasă?
Am luat o cameră de hotel. Mari e în piscină.
Pot să-i aduc niște haine.
Stau aici cu ea și mâine, să fim siguri.
Nu credeam că se va întâmpla asta.
Că voi afla?
Nu, adică...
Mă strigă Mari, trebuie să închid.
Umbră Mică.
E timpul să verificăm capcanele.
Un vânător adevărat...
are nevoie de un cuțit adevărat.
E al tău acum.
Să vedem cum te descurci cu el.
Bună.
Am sunat mai devreme, dar n-ai răspuns.
Nu mă descurc cu telefoanele.
Ești prea modestă.
Am văzut știrile.
M-am gândit să trec să te salut.
Bună, Clark.
Ar merge un pahar cu apă, înainte să mă întorc.
Știu că nu-ți place să vin,
dar mă gândeam că totul s-a schimbat acum.
Adevărul a ieșit la iveală.
Cum a reacționat soțul tău?
Nu prea bine.
O să înțeleagă. E doar o chestiune de timp.
Micuța nu mai e așa mică.
Mamei tale i-ar fi plăcut s-o cunoască.
Credeam că o vei aduce pe Marigold acasă o vreme,
măcar la înmormântare.
Tot n-ar fi cunoscut-o.
E adevărat.
Voiam să spun că era bine dacă veneați mai repede.
I-ar fi plăcut.
Încă lucrează la facultate?
- Tu ești tot... - Nimic nu s-a schimbat.
Bine.
Nu mă gândeam că va fi așa.
Scuze, dar nu pot face asta acum.
Măcar n-a venit presa.
Nu te asociază nimeni cu el.
Voiam să mă asigur că nu ești îngrijorată.
Nu sunt.
Știi, eram mai apropiați când aveai în jur de 13 ani.
Mă gândeam că avem o șansă să fim o familie toți trei.
N-am fost niciodată trei, Clark.
Nu mă voia acolo.
Când mă privea, îl vedea pe tata.
La fel și tu.
Nu.
Uiți de zilele bune.
Te-a iubit.
Eu încă te iubesc.
Îmi e dor de tine.
Sigur, uneori vedeam un mic Jacob în tine.
Sau poate nu-l vedeai destul tu în mine.
- Ai venit să-l schimbi? - Nu, am venit să...
Dnă Pelletier, FBI-ul dorește să mă însoțești la birou.
S-a întâmplat ceva?
E peste mine.
Vrei să vin cu tine?
Am găsit cadavrul tatălui tău.
La marginea liniei de stat.
Presupunem că încercau să treacă în Canada.
Au zburat 18 metri prin balustrada de protecție.
Șoferul a pierdut controlul sau a adormit.
Mașina a lovit un copac și-a luat foc.
Ambii bărbați au fost arși, imposibil de recunoscut.
Credem c-au avut un complice. Îl căutăm chiar acum.
Cum puteți fi siguri că e Holbrook?
Are trei dinți de aur cu însemnări care se potrivesc cu ale tatălui tău.
Ești bine?
Tata a murit acum 20 de ani.
Îmi pare rău pentru tatăl tău.
Am văzut la televizor.
Mulțumesc, dragă, dar nu mai era tatăl meu de mult timp.
Ți-am adus niște mâncare, dacă nu vrei să gătești.
Să ghicesc, cu extra pepperoni?
- Chiar am chef de pizza. - Da!
Ce faci?
Sunt bine.
Îmi doresc să-mi fi spus adevărul.
Ce se putea întâmpla în cel mai rău caz?
- N-am fi avut-o pe Mari. - N-ai de unde să știi.
Ba da.
Cine normal l-a cap s-ar fi legat de fiica...
Dacă știai că numele meu e Holbrook, n-ai fi ieșit la întâlnire cu mine.
Ai fi fugit în partea opusă.
- O vei face acum. - Așteaptă puțin.
Să pretindem că sunt o persoană mai bună decât crezi, bine?
Care-i cel mai bun lucru care s-ar fi putut întâmpla?
Ai fi putut găsi pe cineva în care să ai încredere.
Cineva să te ajute în zilele negre.
Cineva cui să-i explici toate tatuajele tale ciudate.
Ce-i mai bun nu se întâmplă niciodată, Stephen.
Oricât de mult ne-am dori.
- Marigold e bine? - Da.
A adormit.
Chiar crezi asta?
Ce spuneai mai devreme.
Că ce-i mai bun nu se întâmplă.
Dacă asta crezi, cum rămâne cu noi?
Nu vreau să te supăr și mai tare.
Dar trebuie să mă accepți, Helena.
Am puțin de lucru la birou.
Și cred că voi dormi acolo.
Numele meu e Helena Holbrook.
Îți amintești de tipul care a răpit-o pe acea femeie?
Cui i se spune Regele din Mlaștină?
Sunt fiica lui.
Uneori mă furișez afară noaptea, pentru că mă simt încolțită.
Nu-mi dau seama de ce lume aparțin.
Am probleme în a avea încredere în oameni...
pentru că toți îmi spun că persoana pe care am iubit-o cel mai mult...
e de fapt un monstru.
Mi-a făcut tatuajul după primul meu animal ucis.
Și acesta când am ratat.
Aici m-a învățat să înot.
Numele pe care mi l-a pus.
Asta ca să-mi amintesc să-mi fac mereu treburile.
Acestea erau singurele lacrimi pe care tata voia să le vadă.
Ai vrea să ieșim la o întâlnire?
- Haide jos. - Pot și singură.
Abia așteptam ziua asta.
E timpul să-ți fac cunoștință cu niște persoane.
Uite, tati, au cai.
El e Clark. Își va da silința să te facă să-i spui "bunic".
Fă-l să merite.
Nu mă sperie deloc.
N-am ce face cu timpul meu.
Mă bucur să te cunosc, Marigold.
Și eu pe tine, Clark.
Îmi va plăcea.
Vrei să vezi caii?
Cui îi e foame?
La două ore după poza asta,
am început să primesc apeluri despre cum o huligană
aprindea artificii în curțile oamenilor.
Și-a rupt toată rochia alergând de polițiști.
Poți să te oprești acum.
Încă nici n-am ajuns la partea dificilă.
Cine e?
Bunica ta.
Chiar semeni cu ea.
Nu-mi amintesc de poza asta.
Seamănă cu noi.
Nu m-ar deranja să devină o obișnuință.
Mulțumesc, Clark.
Oricând.
Știi...
Jacob a luat multe lucruri din credința oamenilor mei,
dar le-a sucit cum să i se potrivească lui.
Înseamnă "a deține", în Ojibwa. Nu înseamnă "familie".
Să nu le confunzi.
Umbră Mică.
Ce e?
Merg să beau niște apă.
Nu uita să te ștergi pe picioare când vii în casă.
Așa am făcut.
O duc eu.
Ne vedem mai târziu.
- Putem merge la înot. - Să nu-mi uiți ochelarii.
Am o conferință în Detroit în după amiaza asta.
Poate o să ajung târziu.
- Vei fi bine? - Da.
Mulțumesc.
Helena?
Ce mei faci?
Bine.
Sunteți acasă în weekend?
Mă gândeam că Jess și Marigold se pot juca împreună.
Da, cred că suntem liberi...
Scuze. Da, i-ar plăcea.
Atunci rămâne pe sâmbătă? I-ar plăcea să vină la noi?
Sigur, are înot până la 10:00, dar apoi...
Poți aștepta puțin? Scuze.
Nu mă ajuți.
Nu trebuie să te ajut. E tema ta, nu a mea.
Dar mereu mă ajuți.
O poți face și singură.
De ce ești supărată iar?
Nu sunt.
Nu vreau să fiu.
Să mergem să citim. Ne va ajuta tati dimineață.
- Bine? - Bine.
"Nuferii erau răspândiți pe suprafața piscinei,
ca un covor plin de flori.
Pe acest covor, era o tânără frumoasă.
Mama a strigat: "Pe mine mă văd în reflexia ochilor tăi?"
Iar fiica a spus:
Fiica? Ai ratat replica.
Helena.
- Ce-i asta? - E o păpușă.
Te poți juca cu ea.
Ca și cu o prietenă.
Are părul ca mine.
E o Helena micuță.
Doamne.
Marigold!
Helena!
Sunt eu.
Doamne. Ce...
A cui sânge e?
A nimănui. Era un iepure afară.
Ai putea încerca să suni la poliție,
decât să alergi în întuneric cu un cuțit în mână.
- Merg s-o verific pe Marigold. - Marigold e bine. A adormit.
Tocmai vin din camera ei.
Ai văzut pe cineva afară?
Stai.
Vom ține ușile încuiate, bine?
Și vom chema o patrulă de polițiști.
Va fi bine.
Sângera din cap.
De parcă cineva l-a ucis și apoi l-a pus în capcană.
Sau poate s-a rănit în alt mod.
De ce te-ai speriat? De ce crezi că te urmărește cineva?
Simt că e aici.
În noaptea când ne-ai găsit,
când am ieșit din pădure,
eram speriată pentru că el nu era cu mine.
Dar apoi a venit.
Nu te pierde în asta, Helena.
Acum s-a întors iar.
Trebuie să-i spun să ne lase în pace.
Trebuie să încerci să ți-l scoți din cap.
Pentru totdeauna.
Nu cred că pot face asta.
Cum ar putea fi în viață?
Nu știu.
Nu există nimic mai pur decât instinctul de supraviețuire.
Mami!
Marigold?
Nu mi-am găsit rucsacul.
Nu, nu. Asta rămâne aici.
Dar vreau să le arăt prietenilor.
Să mai așteptăm puțin, bine?
Bine.
De unde ai astea?
Credeam că tu le-ai făcut. Îmi plac.
Seamănă cu noi două.
Habitatul a fost în camera ta tot timpul?
Da.
Ce faci?
Haide.
Stai doar în casă după școală, dacă eu și tatăl tău nu suntem aici.
Nu pleca cu nimeni, oricine ce ar spune.
Cum de-ai venit?
Voiam să te văd.
Poți s-o iei pe Marigold după școală?
Desigur.
De ce?
Trebuie să fac ceva. Dar nu-ți pot spune ce.
Ce se petrece, Helena?
Știu că n-ai niciun motiv...
dar te rog să ai încredere în mine.
Te sun când mă întorc.
Când te întorci de unde?
E ultimul secret, Stephen.
Promit.
Tu și Mari m-ați salvat.
Pot să-i pun orice nume?
E a ta acum.
O voi numi...
Cascada Helena.
Bună, Umbră Mică.
Vino să ne plimbăm.
Cum m-ai găsit?
Nu te-am pierdut niciodată, Umbră Mică.
Mi-era dor de miros.
Și de gust.
Dă-mi cuțitul.
Cuțitul meu favorit.
Veneam în camping aici, mai știi?
Stăteam aici toată vara.
Ne uitam la cer,
vedeam cine poate număra cele mai multe stele căzătoare.
Eu trișam și număram avioane.
Știai că sunt viu, așa-i?
Nu știam cum se poate.
Până am văzut un coiot cu trei picioare.
Și-a sacrificat propriul picior ca să fie liber.
Cum ți-ai sacrificat tu dinții.
Probabil își vor da seama la examenul medical,
dar ai câștigat destul timp.
Te-ai informat.
Bravo.
N-ai spus nimănui teoria ta?
Nu?
Îmi doresc s-o fi adus pe Marigold.
Spune-mi despre nepoata mea.
Nu prea cred. Știi destule deja.
Trebuie să arunc o privire.
N-ai adus-o în vizită.
N-ai venit nici tu.
Haide, Umbră Mică.
Vreau să-ți arăt ceva.
Marigold seamănă cu ea.
Cu mama ta.
Pun pariu că iubește apa la fel de mult ca tine.
Putem trece granița cu ea.
Noi trei.
În Canada, să fim iar o familie.
Am o familie.
Ai o fiică.
Și un soț.
Ne-am construit o viață împreună.
Ești fericită cu viața asta?
Nu întotdeauna.
Te gândești la cum era înainte,
când locuiam aici?
- Da. - Poate fi iar la fel.
Îmi amintesc de când aveai patru ani.
Putea să-ți închizi ochii
și să știi unde ești după sunetul apei,
după mirosul copacilor
și după cum se simțea pământul sub picioare.
Era ca o magie.
De aici aparținem noi.
Aici e casa noastră.
Viața noastră aici...
era perfectă.
Nu!
Mai încearcă doar să fugi!
Ai înțeles?
Nu încercam...
Perfectă?
Nu și pentru mama.
Ar fi putut fi.
Cum?
- Ai răpit-o. - Nu, am fugit împreună.
Dar așa a spus ea când și-a dorit să plece.
- L-ai împușcat pe acel om. - Voiam să trag în motor.
Tu nu ratezi niciodată.
Atunci am ratat.
Ți s-au povestit minciuni despre mine.
Nu-i nimic adevărat. Ei m-au denumit Regele din Mlaștină.
Știu atât, eram fericiți.
Erai fericită.
Adu-o aici pe Marigold să vadă cu ochii ei.
Nu pot face asta.
N-o voi face.
Îmi pare rău, dar aici se termină.
Nu trebuia să vin.
Dar mă bucur c-am făcut-o.
Trebuie să merg acasă la familia mea.
Te rog să stai departe de ei.
- Nu trebuie să fie așa. - Ba da, trebuie.
Bine.
Înțeleg.
Mereu vei fi Umbra mea Mică.
Trebuie să plec.
Clark?
- Ce cauți aici? - Te pot întreba același lucru.
M-a sunat Stephen. Era îngrijorat.
Și am bănuit unde-ai putea fi.
- E aici? - Să plecăm. Îți spun pe drum.
Helena, a fost aici?
Dar a plecat acum.
Clark. Clark.
Clark. Doamne!
Clark, privește-mă.
Clark, nu leșina.
- I-ai spus că vii aici? - Nu, n-am spus nimic.
Te rog, uită-te la mine.
Clark, sunt chiar aici.
Clark, rezistă. Te rog.
Sigur ai spus ceva.
L-ai făcut curios pe tatăl tău vitreg.
Destul de curios să vină până aici singur.
Lasă-ne în pace. Ce-ai făcut acum?
Te rog, Clark.
Haide, te rog.
Nu mai ai cum să-l ajuți.
Nu!
Preferai să trăiască lupoaica și nu noi?
Voiai să te dea la puiul ei să te mănânce?
Trebuie s-o aduc pe Marigold singur.
Nu! Nu te atinge de ea!
Încă putem fi o familie.
E tot ce-mi doresc.
Mă întorc cu Marigold în curând.
Nu! Nu, nu.
Nu!
SĂ-MI PROTEJEZ FAMILIA
Helena.
Leagă funia în jurul tău.
A spus că pot ieși?
Nu-mi pasă, te scot de-acolo.
Te protejez eu, Helena.
Vei fi bine.
Pentru că ești mai puternică decât mine.
Și mai curajoasă.
Te rog.
Clark.
Îmi pare foarte rău.
O să mă întorc după tine.
Toate râurile se curbează, Helena.
E sângele cald sau rece?
Rece.
Trebuie să te miști repede.
Alerga sau mergea?
Alerga.
Dacă ai fi speriată
și ai fugi să scapi,
unde te-ai ascunde?
Unde nu m-ar vedea nimeni.
Știi ce m-ai învățat.
Ești bine. E doar o rană superficială.
Acum...
cu ce îi va fi de folos lui Marigold,
dacă mama ei putrezește în fundul unei mlaștini?
Are nevoie de tine.
Gândește-te la ce-i mai bun pentru fiica ta.
Bine?
Nu!
Du-mă la barca cu care ai venit.
Continuă.
Am așteptat toată viața mea să te revăd.
Nu eram sigură de ce o să simt.
- Ce simți, Umbră Mică? - Nu-mi mai spune așa.
Credeam că o spui pentru că eram mereu lângă tine.
Acum înțeleg că însemna doar
că la fel ca orice umbră, n-aș exista fără tine.
Mama ta te-a schimbat după ce-am plecat.
Nu-i adevărat.
Abia dacă-mi vorbit cu ea.
Am învinovățit-o pentru tot. N-am crezut-o niciodată.
Chiar crezi că i-a păsat de tine la fel de mult ca mie?
Ea nu mă amenința cu arma.
Putea să fugă.
Să scape.
A rămas să mă protejeze.
Acum știu că ea era cea puternică.
Era slabă.
Nu.
Un om care răpește o femeie în sălbăticie e slab.
Ai grijă, Umbră Mică.
Uiți tot ce-am făcut pentru tine.
Anii pe care i-am petrecut închis,
pentru că m-am întors după tine.
Tu ce-ai face pentru Marigold?
Aș muri pentru ea.
Tati!
Haide sus.
"Nuferii erau răspândiți pe suprafața piscinei,
ca un covor plin de flori.
Pe acest covor, era o tânără frumoasă.
Mama a strigat: "Pe mine mă văd în reflexia ochilor tăi?"
Iar fiica a spus:
"Pe mine mă văd în ai tăi?"
Atunci copila s-a transformat într-o lebădă măiastră,
după care și-a întins aripile."
Nu te urăsc.
Nu îmi e milă de tine.
Mi-am amintit lecția ta.
Să-mi protejez întotdeauna familia.
Traducerea și adaptarea: LionKing09 - playSUBS Team
www.filelist.io