S V E T I L N I K
Tehnična Obdelava: www.Blink.si
VEČ VŠEČKOV= VEČ PODNAPISOV ZA NAJNOVEJŠE FILME!
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
Če bleda smrt z veliko groze
dopusti oceanu nam izklesati posteljo
potem Bog ki sliši valove razbijati
popustil bo da reši našo prosečo dušo.
Na štiri tedne!
Ne gospod. Hvala vam.
Prinaša nesrečo, da pustiš napitnico nedokončano, poba.
Ah, nisem... Nisem mislil biti nevljuden.
Moški ki ne pije, ima svoje razloge.
Ah... saj ni to...
Jaz... sem razumel da je proti pravilom, gospod.
Kaj res?
Res, gospod. Iz, uh... Iz priročnika.
Nisem te vzel za bralca.
No, jaz ne iščem težav.
Potem boš naredil kot ti pravim.
To je tudi v tvoji knjigi.
Na štiri tedne.
Res je. Res je. Cisterno je treba preveriti.
Ena tvojih dolžnosti, poba.
Ali pa nisi prebral o tem?
Čistil boš medenino in mehanizem,
zatem boš pospravil najine prostore.
In odzunaj je še več za postoriti.
Al' me slišiš, pob?
Da, gospod.
Razumem, gospod!
Razumem, gospod.
Ko megla izgine,
se začne tvoja izmena za stražo.
Izmena? Jaz sem 'čakoval da bom šel gor da vidim lanterno.
Jaz pazim na luč.
No, pravila pravijo da se delo izmenjuje.
Nočna straža, je tista ki je treba bati, pob.
Moja straža, od noči do jutra.
Pravega zelenca so mi dali.
Drži se svojih dolžnosti. Luč je moja.
Kurbin sin!
Na tebe, lepota moja.
Strešniki.
Poskrbi za njih po cisterni.
In lanterna rabi olje.
Razumem, gospod.
Pojdi!
Stran.
Ne greš tja notri!
Olje, gospod. -Utrujen? Naslednjič vzemi to.
Si boš prihranil dosti muk.
Zajemi sapo, poba.
Pravim, nadihaj se, pob.
Potem pa odnesi tisti sod
nazaj dol po stopnišču kjer si ga našel.
Razen će nameravaš zakurit celi svetilnik.
In dokončaj preostanek svojih dolžnosti.
Že zaostajaš.
Razumem, gospod. -Prepočasen si. Si omejen?
Ne, gospod.
Mene si ukanil.
Če bleda smrt, z veliko groze,
dopusti oceanu nam izklesati posteljo
potem Bog ki sliši valove razbijati
popustil bo, da reši našo prosečo dušo.
Se ti še vedno upira?
Ah, daj si duška, poba.
Zdaj je čas za pomenek in kramljanje.
Boljše bo će uživaš v tem.
Prišla bosta dva tedna in oba bova jamrala
da bi bila tiho kot grob.
Nisem ravno dober sogovorec.
Misliš da si prvi?
Ne, gospod.
Saj nisi.
Nisi.
Chicopee, oh, kako lepo je izgledala.
Bila je čiste gradnje in popolnega videza.
V floti '64 ji ni bilo enakovredne.
Bili smo na odmorih...
Pa je prišlo do upora...
In zakaj, se vprašaš? Zakaj?
Kaj je strašni del mornarskega življenja, vprašaj se, poba?
To je ko se delo ustavi ko obstaneš med vodo in vetrom.
Brezvetrje. Brezvetrje.
Bolj zlobno od hudiča samega.
Dolgčas spremeni može v zlobneže,
in voda gre hitro, poba, izgine.
Edino zdravilo je pijača.
Ohranja mornarje srečne, ohranja 'ih uslužne,
ohranja 'ih, ohranja 'ih...
Neumne.
Preklet naj bom, će ni star mornarski duh
nekje v tebi, poba.
Izpljuni, poba.
Mmh...
Zakaj, ah... Zakaj je prejšni čuvaj odšel?
On? Moj drugi?
Mmm-hmm.
Umrl.
Znorel je, prav res.
Besnel je o morskih deklicah, vodnih bitjih, slabih značajih in vse podobno.
Na koncu,
ni mel već zdrave pameti kot pa kurji zob.
Verjel je da je v luči nekakšna čarobnost.
Imel je predstavo da je sv. Erazem
zanetil svoj Elijev ogenj v njej.
Osvobojenje, je pravil.
Pravljice.
Videl sem tvoj sparing z galebom.
Bolje jih je pustiti na miru.
Ubiti galeba prinaša nesrečo.
Še već pravljic.
Ubiti galeba prinaša nesrečo!
Ne zmeni se za mene, poba.
Prav nič.
Pripravi nama kaj kave.
Dolga noč pred nama.
Malo kave nama bo dobro delo.
Zanemarjal si svoje dolžnosti, poba!
Ne taji drugače!
Kaj je potem to?
Gospod? -Kaj?
Jaz... saj sem pobrisal in pometel dvakrat, po dolgem in počez, gospod.
Lažeš kot pes.
Saj sem pometel. -Je zanikrno in opolzko.
Nepometeno, neobrisano in zamazano.
Vam je špas, da me nadlegujete?
Kako prosim?
Jaz sem že povedal...
Kako si mi drzneš nasprotovati, ti pes.
Poslušajte,
jaz nisem nameraval biti kakšna gospodinja
ali suženj ko sem vzel to delo.
To ni prav!
Te stene so bolj razmajane
od katerekoli barake, ki sem jih videl.
Sam hišnik Angleške kraljice
ne bi opravil nič bolje kot sem jaz,
ker vam pravim, da sem zribal
tla te hiše dvakrat po dolgem in počez, gospod...
In jaz pravim da nisi naredil nič podobnega.
In pravim, da boš pomil še enkrat
in pomil boš tako kot je treba,
in pomival boš še 10 krat za tem.
In će ti jaz rečem da izvlečeš in razstaviš
vsako desko in predal te hiše
in jih zdrgneš do čistega s svojimi golimi,
krvavimi rokami, boš to napravil!
In će ti jaz rečem da izpuliš vse žeblje
iz vseh plesnivih delov,
in izsesaš vsaki delček rje
dokler se vsi žeblji ne iskrijo kot tíč kita glavača,
in potem iztesaš celo svetilno postajo
nazaj od začetka,
in potem to narediš ponovno, boš to naredil!
In pri mojem Bogu,
boš to naredil smejé, poba, ker ti bo všeč.
Všeč ti bo, ker jaz pravim tako!
Ugovarjaj še enkrat, in znižal ti bom plačo.
Me slišiš, pob?
Razumem, gospod.
Ah.
Drgni, pes.
Drgni!
Bodi pri miru, poba.
Razumem, gospod.
Belilo mora biti enakomerno, poba.
Svetlo! Sijoče!
Kot srebrn žeton javne hiše.
Dajmo mornarjem pravo vidno točko.
Saj je ne bodo videli v prekleti nevihti!
Brzdaj konje, poba.
To je pošteno delo.
In povzdignil se boš v mojem dnevniku.
On mi je priča!
Spustil te bom, za par čevljev.
Počasi!
Nisi še bil v boljših rokah.
Počasi!
Nehaj se otepati, poba.
Saj ne! -Ja pa!
Bodi pri miru! -Saj sem!
Šc! Šc! Šc! Šc!
Hvala ti, poba.
Winslow.
Ephraim Winslow.
Ta zadnja dva tedna, jaz bi...
Bi mi bilo všeč če bi me klicali po imenu.
Poglej se,
daješ ukaze, poba.
Winslow. -Že prav, že prav.
Nimam nič proti, Ephraim Winslow.
Torej, kaj je prineslo nekoga takega kot tebe na to prekleto skalo?
Takega kot kaj?
Lepega kot sliko.
Samo šalim se, poba, samo šalim...
Winslow. -Winslow.
Kaj te je prineslo...
...na to skalo, Ephraim Winslow?
Kaj si počel poprej?
Gozdar. -Gozdar?
Velik drvosek. Gor na severu. Proti Kanadi.
Skupina pri Hudsonovem zalivu? -Točno ta.
Res to kaj pravijo?
"Gozd kolikor daleč seže oko"?
Tako je, gospod. Smreka, kanadski macesen, gladki bor.
"Goščava", pravijo ljudje tam gori.
Si imel dovolj dreves potem, je to to?
Da, gospod.
Ti ne zamerim.
Slišal sem o takšnem življenju.
Težko delo.
Garaš bolj kot dva konja, pravijo.
Ne hvala.
Morje, to je edino kar me daje.
Ga pogrešaš?
Nič mu ne pride blizu.
Ampak ne morem...
vleči svojega štrclja za sabo.
Nej. Ni vredno težav...
Zdaj sem svetilničar in svetilničar ostal bom.
In prav dobro sem poročen s to lučjo tukaj,
in ona je bila boljša, resničnejša, tišja žena
kot katerakoli živa ženska.
Bil kdaj poročen?
Trinajst božičev na morju...
Mali otroci so bili doma.
Nikoli ni odpustila.
Boljše je tako.
Če se že spoznavama Ephraim Winslow,
povej mi, čemu bi gozdar hotel postati svetilničar?
Ni bilo dovolj tiho za tebe na severu?
Te je žagovina ščemela med nogami?
Te je delovodja imel za preveč divjega
da bi nosil sekiro?
Tako kot si rekel, verjetno sem imel samo dovolj dreves.
Odkar sem zapustil Oča,
sem vzel vsako delo, ki so mi ga plačali.
Na nekatera nisem ponosen.
Klatež, hm? -Ne, samo...
Ne najdem prave službe v kateri bi užival,
zato se premikam naprej.
In jaz nisem tip človeka ki bi gledal nazaj
kaj je za njim, veš. -Na begu?
Poglej zdaj,
nič ni narobe z začetkom na sveže in na novo,
če greš za kruhom...
Ne...
Tak kot vsak mož,
se hočem le ustaliti potihoma, z nekaj zaslužka.
Nekje sem prebral, da
mož lahko zasluži 630...
Prebral sem 1.000 $ na leto,
če skrbi za luč daleč od obale.
Dlje kot je, več zasluži.
To sem prebral in vraga, si rečem, grem poskusit.
Da začnem šparati zaslužek.
Kmalu, si bom zgradil svoj prostor,
nekje na vasi,
kjer me nihče ne bo vprašal "zakaj".
In to je vse.
Ista stara, dolgočasna štorija, hm?
No, vprašali ste.
Povejte, zakaj prinaša nesrečo ubiti galeba?
V njih so duše mornarjev ki so prišle do Gospoda.
Moliš pogosto, Winslow?
Ne kolikor bi lahko.
Ampak se bojim Boga, če bi rad vedel.
Drek.
Veter se je spremenil.
Ah. Hvala bogú. -Ah, ne bodi tako naiven.
To je zatišje pred nevihto, Winslow.
Robantiš čez blag zahodni vétrič.
Zdi se ti hudo
ker nimaš pojma o pojmu,
in na tej skali ni dreves,
kot pri tvoji goščavi Hudsonovega zaliva.
Kmalu bo prišla burja
in pihala bo kot Gabrielov rog.
Bolje bo če zaščitiva oddajno hišo.
Razumem, gospod.
Ostalo bo mirno do jutra,
ko pride zamenjava, predvidevam...
ampak zelo slabo vreme trka na vrata.
Te kaj muči?
Jutri greš iz skale. Winslow.
Ne začni se múliti zdaj.
Ne, gospod.
Imaš skrivnosti, kaj?
Pomoč bi mi prav prišla pri zaščiti hiše, to je vse.
Vleci, Winslow!
'Lej jih!
Boljše kot ribe!
Ni zločin spiti kozarček ali dva zdaj.
Čista noč. In najina zadnja, pred koncem.
Nisem še srečal nadzornika
ki ne bi zamižal na oko.
In ne bom sprejel ne, za odgovor.
Če bleda smrt z veliko groze
Ah, vraga! Na... Na odrešitev!
Tako!
Oh!
¶ Hura, mi gremo domov ¶
¶ Hura, mi gremo domov! ¶
¶ Ko prispemo v pristanišče v Bedfordu¶
¶ Ljubic bo kot malo mórje ¶
¶ Vse luštne punce so pravile ¶
¶ prišel je Džek z letno plačo ¶
¶ Hura, mi gremo domov ¶
¶ Hura, mi gremo domov! ¶
...prav fletna dečva, je bila,
snela si je klobuček,
ampak kot pravim, zlomil sem si nogo,
in se potolkel.
Bilo je v nunski bólnici...
Vse nune so bile katoliške, ti povem.
Ampak, nikoli nisem šel v Salem,
ker nisem imel dovolj poguma da bi jo šel videt,
saj od takrat biti v postelji ni enako.
Se sramuješ spati z žensko?
Jaz se ne sramujem ničesar!
No, ti povem...
Mogoče te bom celo pogrešal, Ephraim Winslow.
Kar hitro boš postal dober
svetilničar, prav res.
Sem mislil da mi boš ene noči
razklal glavo na dva pol,
ampak si fejst fant.
Za luč boš skrbel prej kot bi mignil.
Zakaj nisem?
Kaj?
Luč.
Jaz sem čuvaj te postaje, poba.
Na kateri drugi postaji je luč lahko tvoja.
Priročnik pravi...
Moja beležka je edina knjiga na tej skali...
Jaz sem čuvaj lučí, poba,
nikoli se je nihče ne dotakne...
Ne sekiraj se s svetilnikom, poba!
Moje!
Naj bo po tvoje.
Pravim, da nikoli...
Jaz ne... Jaz ne vem tvojega imena.
Wake.
Tvoje krstno ime.
Thomas.
Thomas? -Tako, Thomas Wake.
Kliči me Tom.
No...
Na mojega prijatelja Toma.
In da pridem s te preklete skale!
Zakaj se dereš kot živina?
Smrdiš po dreku.
Bolje da pospraviš ta nered preden pride nadzornik.
Naredi kot ti je rečeno, poba! Poslopje je v razsulu.
Da... Razumem, gospod.
Razumem.
Niso prišli.
Vlaga je prišla v shrambo.
Kaj?
Vlaga je prišla v shrambo.
Vlaga je prišla do hrane.
Soljena polenovka je za ven.
Ven? -Pokvarjena.
Začela je trohneti.
Slava njej. -Boš me slišal zdaj?
Slišal kaj? -Da je bolje će štediva s hrano.
Štediva? -Spet ne ubogaš?
Saj je bil samo en dan.
Hudič se bliža.
Glej, mogoče je ladja prišla.
Ampak sma jih zgrešila.
Lahko pripravim čoln.
Tedni, Winslow. Tedni.
Kaj?
Kako to misliš, kaj?
Tedni? -Tedni. Ja, tedni.
Zaspala sma. Pijana kot kladi.
Minili so že tedni odkar sma jo zgrešila, Winslow.
Pa tudi prosim te že tedne da štediš z hrano,
ampak si kar naprej lajal vame, kot pobesnel pes,
pravil da "lahko pripravič čoln".
Počakaj malo. -Oh, ne.
Ne začenjaj spet.
To ni smešno. -Ne, saj ni.
In jaz ne nameravam obtičati tukaj
z nekim prekletim norcem.
Obtičati?
Prav si slišal.
Jaz sem pa mislil... da si rekel da pride odrešitev.
Če počakama da mine nevihta.
Ladja bo prišla!
Leta '75,
je Stari Striker obtičal tukaj za sedem dolgih mesecev, prav res.
Nevihta na kopnem je ponehala,
ampak tukaj, so vode ostale preveč divje
za izkrcanje ali pristanek.
Samo prestrašit me hočeš.
Poglej se. Pretvarjajoč.
V resnici pa veš kaj se je zgodilo.
Koplji!
Koplji, pravim!
Koplji!
Dig!
Tukaj počiva.
Živila.
Najslabši od nas, se niso mogli branit proti ladijskim podganam,
ki so nam glodale podplate naših nog.
Njihove noge so ovenele in dobile gangreno,
barve kot vsak odtenek pavovega repa.
Dlesni so jim otekle,
bele kot kost, in pričele gniti.
Gosta kri je lila,
zobi so padali po krovu niso se imeli česa već držati.
"Kopno naproti!" slišim jaz,
ampak samo trava na tistem otoku.
Pa smo jedli travo.
In bil je tisti skorbut
ki me je za zmeraj zasidral.
Sem mislil da si rekel da si jo zlomil.
Kaj?
Tvoja noga.
Katoliške nune in podobno.
Verjetno si narobe slišal.
Sem rekel tisti neumni barabi... -Jap.
Koti strešnice so zanič.
"Daj mi svoj cepin", mu pravim.
Ampak... delovodja Winslow,
tista prekleta kanadska baraba...
Winslow? -...vedno me je klical pes.
Umazan pes.
Boš videl kdo je pes. -Winslow.
Kaj pa... -Kdo, Winslow?
Strešniki razpadajo...
Vedno me je zmerjal... -Zmerjal?
Kot ti.
Za čisti nesmisel.
To je težava s teboj, Winslow.
Težava s tabo je jesti travo brez zob.
Kako prosim?
Tvojim morskim pomorščakom so izpadli zobje.
Kaj hočeš reči, Winslow?
No, samo zdi se zelo težko
jesti travo brez zob.
Ker koze in ovce in krave...
No, vse imajo zobe, ali ne?
Al' veš kako ješ travo ko nimaš zob?
Ustreži mi.
Izpuliš jo ven in jo pogoltneš.
Izpuliš jo ven... -Kaj pa vem.
Ne veš?
Ne vem.
Kaj?
-Kaj?
Kaj?
To sem mislil! -Kaj?
To je težava s tabo. -To je težava s teboj!
S tabo! -S teboj!
Ne!
Jaz hočem zrezek!
Jaz hočem preklet zrezek!
Jaz...
Če bi zdaj imel zrezek... O, fant!
Redek... Redek, krvav zrezek.
Če bi... će bi imel zrezek,
bi ga pofukal.
Ti ni všeč moja kuha?
Ah, ne bodi taka stara vešča.
Pijan si!
Nimaš pojma kaj govoriš...
Kako bi mi lahko bil všeč
ta konjski drek, od večerje ki nama ga pripraviš?
Pijan si, drugače ne bi tega pravil!
Še kuharji v barakah
so nam dali krofe trikrat na dan
in domačo šunko, večjo kot pest...
Pijan si! Pijan si! Pijan si!
Jaz sem pijan? -Prav si slišal!
Ti si pijan že... -Preklet bodi!
Pijan že odkar sem te prvič videl.
Všeč ti je moj jastog, kajneda?
Bolj si pijan kot pa sosedova ograja.
Videl sem. Všeč ti je moj jastog.
Reči.
Reči!
Nič mi ni treba rečt'.
Preklet bodi!
Naj te Neptun ubije na mestu Winslow!
Pozor!
Pozor, Triton, Pozor!
Zarjujte, prosim vas, oče naš, kralj morja,
dvigni se iz globin, popaden s srdom,
naj črne valove preplavi morska pena,
da zaduši ta mlada usta z ostrim muljem,
da te davi, in nabrekne organe,
dokler ne postaneš moder in napihnjen
z blatom in solnico in si nemočen vpiti.
Samo ko on, okronan v školjkah,
z plazečim lovkastim repom in kipečo brado,
dvigne svojo kožno, plavutasto roko,
njegov našpičen koralni trizob zavrešči
kot zla duša v viharju
in ga zaluča točno skozi tvoj goltanec,
razpoči te,
nabrekel mehur nič več,
temveč le krvavo razpočena membrana,
brez ostankov za Harpije in duše umrlih mornarjev,
da bi se kljuvali in grebli za hrano,
samo da te sprejme in pogoltne
neskončno morje,
zloveščega vladarja samega.
Pozabljen ljudem,
vekomaj,
pozabljen Bogovom ali hudiču, pozabljen celo morju,
kajti vsak kos ali del Winslowa,
še vsakršen drobec tvoje duše,
je Winslow nič več,
ampak je zdaj morje samo.
No prav, naj bo po tvoje.
Všeč mi je tvoja kuha.
Prasica.
Čuden način nošenja čevljev.
Samo zbuditi te nisem hotel, to je vse.
Dolga noč je.
Pa to.
Hmm. Sonce že vzhaja.
Malo še bom zadremal
preden se zdani.
Nazaj k svojim dolžnostim
če ne ti bom dal pravo delo.
Saj sploh nisi već človek.
Delat' stran od ljudi tako dolgo.
Znosen si le še ko si pijan.
Loti se dela, pravim!
Na delo!
¶...predrzna mala cipa... hura ¶
¶ punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ daj-di-daj pusti me, fant moj daj-di-daj pusti me ¶
¶ Hura, moje rumene punce Daj-di-daj pustite me! ¶
¶ vzel sem jo k sebi, dal sem ji džin, in plesal z njo na tleh! ¶
¶ Hura, moje rumene punce Daj-di-daj pustíte me! ¶
¶ Daj-di-daj pusti me, fant moj Daj-di-daj pusti me ¶
¶ Hura, moje rumene punce Daj-di-daj pustite me! ¶
Pleši!
Pleši, Winslow! Pleši!
¶ Pridite vsi vi ki želite slišati ¶
¶ kako do gozda lani smo prišli ¶
¶ s sankami vzeli si, čevlje smo bili, ¶
¶ naš voznik je pokazal na srebrno smreko ¶
¶ Timmy-bes-ni-ah Pada-on-pa-da ¶
¶ Besnenje-in-rjovenje in pijani-na-pot! ¶
¶ Timmy-bes-ni-ah Pada-on-pa-da ¶
¶ Ko bi le ptice bile džin ¶
¶ Ko bi le sonce bilo živahen veseljak ¶
¶ bi mogoče dal komu drugemu svoja jetra ¶
¶ Na ponedeljkovo jutro ¶
¶ Moja ljubica, ona leže spati ¶
¶ Moja ljubica je topla ¶
¶ In njeno srcé je nežno ¶
¶ dal bi cel svet ¶
¶ samo da bi spal z njo ¶
¶ na ponedeljkovo jutro... ¶¶
Tako.
Dol z mene! Dol z mene!
Thomas. -Da.
Thomas je. -Da.
Ne, jaz... jaz sem Thomas.
Jaz sem Thomas. Ti si Ephraim.
Lagal sem.
No, naj me koklja.
Jaz sem Thomas. Tommy.
Tommy? Tommy Winslow.
Ne. Tom Howard.
Kaj je Winslow?
Nič takega. -Nič?
Ti lahko zaupam?
Ne izlivaj mi svoje duše.
Me ne zanima.
Ne. Sej nisem tako mislil, veš...
Vidim kaj naklepaš.
Prvo me napiješ...
Tvoja kriva vest je utrujajoče dolgočasna
tako kot vsaka kriva vest.
Huje. Huje.
Šlo je... Šlo je za prevoz, veš...
Šlo je... Prevažali smo debla, pa me je zmerjal.
Ne... Vidim kaj počenjaš.
Nič.
Glej, Tom...
Ne trudi se vleči besed iz mene.
Saj se ne.
Am, jaz ne... Jaz ne morem.
Zaprí svoje gobezdalo.
Jaz ti... Jaz ti... Jaz ti zaupam.
Ne.
Jaz... Jaz ti zaupam, Tom.
Ti mi zaupaš?
Ne, sploh ti ne zaupam.
Pa je bil blizu in nemočen.
Samcat.
Predaleč po reki dol.
In sem... Sem ga hotel odrešit muk.
Priznam, da sem.
Ko sem mu videl zadnjo stran glave.
En zamah cepina, bi bil dovolj.
Uh... Bilo je...
Jaz... Jaz nisem...
Jaz nisem... storil tega.
Dan se je vlekel kot hudič, na tisti vožnji.
Bil sem zbit do tal. To priznam.
Ampak videl sem da je on drsel, ne jaz.
Videla sva pregrado se bližat'.
Jaz sem stal on pa je zdrsnil.
Zavpil je. In jaz... jaz sem samo stal tam.
"Tom, ti pes!"
Samo stal sem tam, veš. Samo...
Samo stal in gledal kako so ga debla pogoltnila.
In vse kaj mi je šlo takrat po glavi, ko ga ni već bilo, je bilo,
"Lahko... lahko bi enega skadil."
To je vse.
Pa, spakiram njegov pribor in opremo,
kot da bi bila moja...
Ephraim Winslow, no, zdaj ima čisto nov začetek.
In Thomas Howard,
no, on ga nima.
Brez prihodnosti.
Kako drugače bom našel častivredno delo?
Tom!
Zakaj si si izlil dušo, Tommy?
Zakaj si si izlil dušo?
Ne zapusti me!
Ti zmešan kurbin sin!
Raztreščil si rešilni čoln!
Zapuščaš svoj položaj!
Kaj boš napravil?
Poslal upravo svetilnika?
Zagotovo, pravim jaz!
Prijavil te bom, pripeljal bom inšektorja sem...
Jaz bom prijavil tebe! Vem kaj si napravil!
Kdo prijavlja koga? Ephraim Winslow?
Ali Thomas Howard?
Vem kaj si napravil.
Ubil si svojega drugega.
Tvoj enoók začetnik.
Našel sem ga.
V kletki za jastoge.
Si rekel da se mu je zmešalo?
Ti si ga zmešal s tistim talismanom!
Tisti koščeni kič.
Ampak sem ga zlomil, vidiš.
Vidiš?
Zdaj sem svoboden.
Svoboden tvojih načrtov!
Vse sem pogruntal,
razen kakšno skrivnostno zlo čuvaš...
Tam gori!
Jezus, Marija in Jožef, Tommy.
Prejšnjo noč si dal tako spoved
da bi se še svetnik križal.
Jaz nimam česar priznati,
ampak ti, ko si čistiš dušo,
poglej kam te je dovedlo.
Znorel si od tega!
Vedel sem da si nor,
ko si pravkar raztreščil rešilni čoln,
in me lovil s sekiro, skušal ubit starega Toma.
Mi ne zaupaš, Tommy?
Bolje će mi daš tisti jedilni nož, ki si ga vzel.
Ti nisi varen z njim.
Tako je prav, poba.
To je last vlade.
Odbito od tvoje plače.
Poglej se, kako trepetaš.
Tako si zmešan, da ne ločiš gor od dol.
Kako dolgo sva že na tej skali?
Pet tednov?
Dva dni?
Kje sploh sva?
Pomagaj me spomniti, kdo si že ti, Tommy?
Verjetno sem plod tvoj domišljije.
Ta skala je plod tvoje domišljije, tudi.
Verjetno tavaš skozi gaj sivih jelš,
na severu v Kanadi,
kot ozebli manijak se pogovarjaš sam s seboj,
do kolen v snegu.
Lahko bi enega skadil.
Zmanjkalo nama je pijače.
Uuh!
Žge kot hudič!
To je svinjak.
Jutro tudi tebi.
Želim si, da bi lahko šel na sprehod.
Kar pojdi.
Boš se utopil.
Ognjena peč!
Kaj ni već pravice v tem svetu?
Hvala ti.
Kaj je s tvojo roko?
Tadrugo.
Si že slišal za tetanus?
Tet-a-nus? -Jap.
Na začetku je bila samo mala ureznina...
Sem rekel da sem slišal.
...od prednjega jadra, ko smo odpluli...
Kaj nikoli ne utihneš? -...ampak čez dva tedna,
se je vodja palube, že tresel. -Prenehaj.
Njegova čeljust v krču bolj kot sidro...
Zapri svoj čep, prekleto! Ne morem već poslušat!
Česa si me že obtožil?
Si mi rekel da si me že pogruntal.
Utrujen sem tvojih prekletih, zmešanih tarnanj
in tvojega kapitan Ahab sranja.
Zveniš kot pokvarjena plošča.
Dajaš in gnjaviš ukaze kot stara, devična učiteljica,
medtem ko obračaš to postajo and all the while turning this station
to the Devil's own rum hole. -Norca delaš iz sebe.
No, to je vse sranje,
tvoja noga, in tvoje morsko življenje,
čisto vse!
In će slišim še eno besedo sranja
iz tvojih umazanih, gnilih,
smrdljivih ust... -Ti...
Zapri svoj čep, prekleto!
Nisem še končal!
Misliš da si tako prekleto visok in mogočen,
samo zato ker si preklet čuvaj svetilnika?
No, nisi kapitan nobene ladje in nikoli nisi bil!
Nisi ne general, nisi ne kifeljc,
nisi ne predsednik, in nisi moj oče!
In dovolj imam tega tvojega obnašanja!
Dovolj imam tvojih smejanj, tvojega smrčanja,
in tvojih prekletih prdcev.
Tvojih prekletih...
Prekleti tvojih prdci!
Smrdiš po scanju,
smrdiš po spermi,
kot gnil tič, kot zgubana kožica,
kot da je vroča čebula pofukala stranišče domačije.
Dovolj mi je tvojega smrada. Dovolj ga imam!
Dovolj ga imam, ti preklet pijanec.
Ti preklet, brezobrazen, kurbin sin, pankrtski lažnivec!
To si ti!
Ti si preklet, pijan, posran,
kratek, lažniv drekač.
Lažnivec!
Imaš način z besedami, Tommy.
Preklet bodi!
Odrešen si svojih dolžnosti.
Meni ne rabiš pravit, starina.
"Asistent zaspal."
"Delo pod standardom."
"Sovražen odnost."
"Asistent manjka."
"Se redno samozadovoljuje v shrambi."
"Pijan na dolžnosti!"
"Napad!"
"Kraja!"
"Predlagam odpravnino brez plačila."
Odpravnina brez plačila?
Me poskušaš uničiti?
Jaz sem trd delavec.
Ja, sem. Trudim se kot kdorkoli drug.
Ti lažeš, Thomas. -Nehaj!
Ti lažeš samemu sebi, ampak nimaš poguma, da bi to verjel.
Prosim...
Samo pusti me k luči, starec.
Dosti sem se naučil od tebe.
Naj ti pokažem. Just let me show you. Še eno možnost. Another chance.
Odpusti in pozabi, pravim jaz.
Samo pusti me k tisti lanterni, to je vse.
Ne prisili me prosjačit...
Ker bom prosjačil.
Prosjačil bom, če to hočeš. Prosjačil bom.
Prosim!
Prosim! Prosim! Prosim!
Odnehaj.
Ti sebični prasec!
Vse držiš za sebe.
Pustil si svojo staro gospo,
svoje otroke, za kaj? Za kaj?
Poglej se, čeden fanté, z očmi svetlimi kot dama.
Prideš na to skalo, da delaš žilavega.
Na smeh mi gre ob tvojem lažnem pogumu.
Utvarjal si si nekakšne skrivnosti v tvoji spokojnosti,
ampak ni nikakršnih skrivnosti.
Ti si odprta knjiga.
Slika, pravim jaz.
Naslikana igralka, ki kriči na odru,
kuzla, ki hrepeni
za nič, le da živi,
in tečnari da ni rojena pod srečno zvezdo, a bi morala biti.
Now look at ye cryin'.
Bu! Bu!
Kaj boš napravil?
Me boš ubil?
Me boš?
Boš me ubil, kot si tistega galeba?
Jaz nisem... -Lažnivec!
Ti morilski pes!
Ti si bil tisti, ki nama je spremenil veter.
Ti si bil tisti, ki naju je zaklel, pes. Ti si bil!
Boš napravil to, kar si želiš da bi bil napravil staremu Winslowu?
Boš me premagal potem? Kajti Winslow je imel prav!
Thomas, ti si pes!
Umazano ščene! Pes!
Ubijaš me!
Lajaj.
Lajaj, fant.
Lajaj, pobič.
Lajaj.
Vuf.
Še nikoli nisi bil na morju?
Lajaj, ti pravim. Lajaj!
Ruf! Ruf! Ruf!
Lajaj, pobič!
Ruf! Ruf! Ruf!
Tako, to je priden fant. -Ruf!
To je priden pes.
Ruf! Ruf! Ruf!
Ruf!
Zdaj se pa preobrni.
Pridi že.
Grema!
Pridi sem gor.
Priden fant. Priden fat.
Zdaj pa podji tja notri, kamor spadaš.
Naredi kot ti pravim, pes.
To je moj dober pobič.
Si želiš videti kaj je v lanterni?
Tudi prejšnji asistent si je.
Zaveži, pes stari.
Poliraj svojo medenino.
O, kakšne oblike Proteja priplavajo na plan, iz človeških misli,
in se topijo v vročem Prometejskem ropu,
ki ožge oči,
z božanskim sramom in grozoto...
In jih vreči dol, k Davy Jonesu.
Ostali, še vedno slepi,
vendar znotraj vidijo,
vse božanske lepote,
in so poslani na drugo stran,
kjer nihče ne trpi za pohlepom ali garanjem,
temveč je...
Starodaven...
Spremenljiv in nespremenljiv
kot ona, ki kroži okoli krogle.
To je resnica.
Kaznovan boš bil.
Luč pripada meni!
Če bleda smrt z veliko groze
dopusti oceanu nam izklesati posteljo,
potem Bog ki sliši valove razbijati,
popustil bo da reši našo ponižno dušo.
Tehnična Obdelava: www.Blink.si
VŠEČKAJTE NAŠO FACEBOOK STRAN: Crazy Srbin Production
¶ Bila je hčerka trgovca, ki pripeljal sem v Callao ¶
¶ Hura, moje rumene punce daj-di-daj pustite me ¶
¶ Vzela me je k sebi in mi je rekla ¶
¶ Kaj boš bil moj fant? ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Oh vse okoli zofe, pobje, kaj ni lepo bilo ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ In okoli dvanajste ure njen gospod je prišel domov ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Medtem ko sem hodil dol po rečnem bregu ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Prav tam sem videl to lepo punco plavati v plimi ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Medtem ko sem zunaj hodil, cel v svetli mesečini ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Prav tam sem videl to punco plavati in se dvigniti, res svetlo je sijalo ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Želim si da bi bil pri Madame Gashay dol v Callao-ju ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Kjer punce se držijo tvojega premca in nikoli ne spustijo ¶
¶ Hura, moje rumene punce daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Obdali bomo Madame Gashay z vrvjo in hišo odvlekli s seboj ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Odvlekli jo bomo nazaj v Liverpool vse od Callao-ja¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Daj-di-daj pustite me, punce moje, daj-di-daj pustite me ¶
¶ Hura, moje rumene punce, daj-di-daj pustite me ¶¶