Pal!
Uzavřít brány.
Haniwo!
Jsem tu.
Jestli se ode mě znova vzdálíš, zabiju tě sama.
To beru.
Trivanťané!
Vpřed!
Popadněte rozum a dech.
Tady zaujmeme postavení.
Je jich příliš mnoho. Nemáme dost vojáků.
- Udržíme je. - Jak dlouho?
Babo.
Dost, aby se k tvé matce dostalo, že má evakuovat město.
Kofune, Haniwo, jeďte co nejrychleji do Pennsy.
Cože?
Tady už nic víc nezmůžete, synu.
Tati, můžeme bojovat.
Jsem jediná lučištnice.
Když zůstanete, zemřete.
Tak zemřeme.
Vy dva jste tvrdohlaví blázni!
- Veliteli Feriku. - Generále věrostrážců.
Hned s tím vyšli nejrychlejšího jezdce za královnou Maghrou.
Ano, pane.
Stáhli se do pevnosti a zavřeli bránu.
Pojďme ty brány hned strhnout!
Zvednout!
Vpřed!
Stop!
Vojáci, zaujmout pozice!
Pohyb.
Tati.
Slyšíš to?
- Prolamují bránu. - To ne.
Tohle.
Co je to?
Utajené kmeny.
Bow!
Kofune. Jsi naživu.
- Paris! - Babo.
Babo.
Lion.
- Stojíme za Babou. - Přivedlas kmen Valier.
Přivedli jsme ti toho víc.
Kmen Valier stojí za Babou Vossem!
- Kmen Salvin stojí za Babou Vossem. - Bojujeme!
- Kmen Yeliss stojí za Babou Vossem. - Kmen Reyenne stojí za Babou Vossem.
Kolik bojovníků?
Přes 100.
Sto horských bojovníků vydá za 200 věrostrážců.
Bude muset.
Kofune, vem Paris do bezpečí.
Jdu do vrchu.
Čet-čet.
Toade.
Kofune.
Dneska už fakt vezmou do války každýho.
Máš pro mě radu?
Trivanťané jsou samá kůže a ocel. Když to zazvoní, bodni do toho.
Já vidím, vzpomínáš?
Toho se právě obávám.
Kdo je tam?
Maghro.
Div, že máš čas za mnou zajít,
když vedeš tu válku.
Kterou jsi rozpoutala.
Ano.
Prý se zapojily i tvé vlastní děti.
Cos toho nažvanila o zajištění jejich bezpečí…
Zmlkni.
Nepřišla jsem si s tebou povídat.
Chci jen znát odpověď na jednu otázku.
To dítě, co nosíš…
Čí je?
Ale no tak, Maghro.
Musela jsi mít podezření.
Sladký Kofun.
Jistě, nebyl má první volba, ale vedl si znamenitě.
Lžeš.
Měla jsem Tamactimu dovolit tě zabít.
Můj syn nebude jen tvůj synovec.
Bude i tvůj vnuk.
Nebude ani jedno,
protože nikdy nebude tvůj syn.
Seberu ti ho, jakmile se narodí,
a nikdy tě nepozná.
Nebude znát ani tvé jméno.
Možná jsem teď tvá vězeňkyně, sestro, ale pozor na pusu.
Nejsem v řetězech poprvé.
Obvykle mě moc dlouho neudrží.
V těchhle řetězech tě nechám pohřbít.
Opatruj mou korunu, Maghro.
Budu ji chtít zpátky.
Jak se cítíš?
Už mi bylo líp.
Prý se úplně uzdravíš.
No, každopádně nemáš zač.
Cože?
Že jsem ti zachránil život?
Řekla bych, že to já zachránila tebe.
Ne, to ne. Tak si to nepamatuju. Rozhodně to tak nebudu vyprávět.
To byli vrazi z nížiny. Setkání s nimi přežije jen hrstka lidí.
Bylo odvážné, že ses pokusil o záchranu.
Nemůžu nesouhlasit.
Má královno, lorde Harlane. Vojsko už je v Greenhillské rokli,
stejně jako Trivanťané.
Další posel přinese zprávy o bitvě.
Děkuji.
Začíná to.
Celý život se krčíme
ve stínu Trivantské říše…
…a říkáme si, kdy nadejde den,
kdy jejich vojsko napochoduje na naši půdu, aby si ji přivlastnili…
…a z našich manželek, manželů,
synů a dcer nadělali otroky.
A nyní…
A nyní ten den nadešel.
Na druhé straně zdi
je armáda, jíž se takovou dobu děsíme.
A jejich vítězství bude znamenat konec všeho, co je nám drahé.
Ale až tu zeď pokoří,
nenajdou tu vyděšenou armádu, kterou očekávají.
Jsme payanští vojáci,
horští bojovníci, věrostrážci.
Bývalí nepřátelé sdružení za jedním jediným cílem:
za každou cenu ubránit, co je naše!
Tohoto nepřítele znám.
Já tímhle nepřítelem byl.
Bojují, aby zotročovali. Bojují z chamtivosti.
My bojujeme za lásku.
Oni bojují kvůli podrobení.
My bojujeme za své rodiny.
Bojujeme za svou svobodu!
Jsem otec
bojující bok po boku se svými dětmi.
Jsem manžel
bojující, aby ochránil svou královnu.
Jsem váš přítel bojující za vaši svobodu do roztrhání těla.
Jsem Baba Voss
a říkám, nečekejme, až naši bránu prorazí!
Otevřeme ji teď hned
a přivítejme je v pekle.
Baba.
Otevírají brány.
Větřiči.
Kuše, vpřed.
Pochodem v chod!
Miřte vysoko. Tři čtvrtiny!
Pochodem v chod.
Zamířit vlevo, o jednu čtvrtinu.
Pochodem v chod!
Zamiř nahoru na střed!
Pochodem v chod!
- Zamířit doprostřed nahoru. - Pal!
Do útoku! Dobuďte tu zasranou pevnost!
Nalevo!
Prosím.
Hoří ještě?
Ano.
Do hajzlu.
Ne!
- Ne? - Kurva!
Jsi horal. To nezapálíš oheň?
Ano, jsem muž. Dokážu zapálit oheň.
Pozdrž je.
Babo!
Už skoro!
Horký.
Bezva, protože tady zuří válka!
Teď!
Kuše! Ke mně!
O čtvrtinu doleva!
Pal!
O tři čtvrtě doprava!
Pal!
O dva doleva!
Pal!
- O tři čtvrtě doprava! - Pal!
Zamířit o tři čtvrtě nahoru. O čtvrt doleva.
- Toade, jdi za hlasem! - Dva vlevo!
O čtvrtinu doleva!
O dva doleva!
O čtvrt doprava!
O čtvrt doleva!
Kofune. Kofune!
- Nedělám nic, než ti zachraňuju zadek. - Teď nepřestávej.
Do hajzlu.
- Kofune! - Toade.
Pusť mě.
Co to děláš? Zuří bitva.
Teď od tebe neodejdu.
Nejsi to ty, kdo odchází.
Řekni Paris…
Co jí mám říct?
Ona bude vědět.
Udělej pro mě něco.
Jdi někoho zabít.
Tamacti June!
Babo Vossi!
- Jen zkouším, jestli jsi mrtvej. - Ještě ne.
Je jich víc.
Mnohem víc.
Ne!
Bow Lion!
Teď!
No tak kde jsou?
Kde jsou?
No tak! Co?
Co se děje?
Co to bylo? Cože?
Ale ne.
Ústup!
Ústup! Ústup!
Ústup!
Wren?
Wren!
Kofune!
Haniwo!
Kofune! Haniwo!
- Tati! Tati. - Děťátko.
My to zvládli.
Zvítězili jsme.
- Jsi raněná? - Ne, jsem v pořádku.
I Kofun. Předtím jsem ho viděla.
Zůstaň tu.
- Co je? - Dělej, co říkám.
Najdi Paris, jestli je v pořádku.
Dobře.
Mám tě rád.
Ty vidíš.
Máme stejného otce.
Jerlamarel je tvůj otec?
Ano.
Ale bojuješ na nesprávné straně.
Ne.
Lidi jako my jsou pořád na stejné straně.
To je Charlotte.
Vezmu tě do bezpečí.
Nechci jít s tebou.
Nechci tě vzít. Ale nebudu si stěžovat.
Dokážeš vstát? Jo? Dobrý.
Edo.
Vždycky jsi slyšel líp než ayurové.
Pořád máš stopařovu píšťalku.
Dal mi ji,
než ho uvěznili za to, že ti pomohl utéct.
Každý v tvé blízkosti
vždycky nakonec trpí.
Teď je řada na tobě.
Odejdi odsud, Edo.
Prosím. Je po všem.
Ne, není po všem.
Ne, dokud stále dýcháš.
Nechci tě zabít.
Neboj.
Nezabiješ.
Sbohem, bratře.
Náš otec mě nepřiměl tě zabít
a nedokážeš to ani ty.
Ne!
Edo.
Cos to proved?
Po téhle porážce jsem se nemohl vrátit domů.
Mohl jsi jít se mnou.
Před payanskou oprátkou bys mě neuchránil ani ty.
Takhle to být nemuselo.
Vychovali nás jako bojovníky.
Od počátku nám bylo dáno zemřít takhle, Babo,
vykrvácet na zem.
Pověz mi…
…opravdu tě náš otec pověřil, ať mě zabiješ?
Ano, pověřil.
To byl ale kokot.
Edo.
Přesvědčilo by tě něco, aby ses se mnou vrátila?
Už bys nemusela skrývat, co jsi zač.
Víš, že to nemůžu udělat.
Proč ne?
Moje rodina,
můj domov.
Nedokážu to opustit o nic víc než ty.
Nemůžu s tebou být ve válce.
To nechci ani já.
Pořád nosíš ten náhrdelník.
Stojí na něm přeci „navždy“.
No tak…
…ho nikdy nesundej.
Co to děláš?
Promluvíme si pak.
Právě jsi osvobodila trivantskou důstojnici, protože vidí.
Takhle to funguje?
- Když vidíš, je ti odpuštěno? - Jistě že ne.
Slyšel jsem, cos řekla tomu dítěti, Haniwo.
„Lidi jako my jsou pořád na stejné straně.“
I po tom všem si myslíš, že jsme výjimeční?
- My jsme výjimeční. - Právě zabila desítky našich lidí!
To ona je můj člověk!
Ona je můj člověk.
Tak co jsem já?
Co jsem já?
Tady je.
Toadův kůň?
Jo.
Kde je Haniwa?
- Haniwo. - Jsem tu.
Je čas. Pojďme domů.
- Už ani nevím, kde to je. - Ale víš.
Tam, kde je ona.
Haniwo?
Mami.
Haniwo!
Mami.
- Kofune? - Mami.
Děkuju…
…žes naše děti přivedl bezpečně zpátky.
Myslím, že to ony přivedly domů mě.
Měla jsi pravdu.
Je na čase přestat je brát jako děti.
Bojovaly statečně.
Už mě nepotřebují.
Myslím, že tě potřebují víc, než tušíš.
To my všichni.
Jsem moc šťastná, že vás mám zpátky.
Já sem nepatřím.
Patříš ke mně.
Po generace byli věrostrážci páteří této monarchie.
Posvátní válečníci ve službách koruny.
A za to vám nabízím svou neutuchající vděčnost
a vděčnost tohoto národa.
Svět se však změnil
a v tomto novém světě již nejsou žádní čarodějníci,
takže není třeba věrostrážců.
Víc než kdy jindy
však přetrvává potřeba udatných válečníků.
Tamacti June.
Generále věrostrážců,
vaše pověření se změnilo, ale postavení zůstává.
Počínaje dnešním dnem jste nejvyšší generál payanské armády.
A vy, udatní a věrní vojáci,
jste všichni důstojníci královské gardy.
Někteří z vás s touto změnou
z principu nebudou souhlasit.
Nenutím vás do služby, již jste si nezvolili.
Každého z vás, kdo to takto cítí,
zprošťuji přísahy stvrzené krví, již jste složili při odvodu.
Můžete svobodně odejít
s odstupným ve výši roční odměny jako vděčným projevem uznání
za svatou službu.
- To neobstojí. - Feriku.
Ty bys to měl vědět nejlíp.
Babo Vossi.
Prozrazuje tě těžká chůze, Babo.
Harlane.
Chtěl jsem ti vyjádřit vděk za ochranu mého města.
Tvého města?
No… Jo, já ho vybudoval, proléval za něj krev. Tak bych řekl, že je moje.
Když ti to udělá radost…
Babo, počkej.
Byl bys ohromným přínosem pro payanskou armádu.
Já nejsem voják.
No třeba bys byl sám ze sebe překvapen.
Ta válka neskončila, Babo.
Pro mě ano.
Kolik věrostrážců zemřelo?
Dvacet dva… dnes.
Takže ne tak moc.
Jako generál věrostrážců měl Ferik jistý vliv.
Naverbuje další.
Budou znamenat problém?
Nepochybně.
Ale ne hned.
Zníš unaveně.
Zkus 20 let sloužit své sestře.
Tak snad ti těch příštích 20 let trochu usnadním.
Myslím, že dny mé služby jsou konečně sečteny.
Tamacti, Paya tě potřebuje.
- Má tebe. - Já tě potřebuju.
Uvážím to.
Děkuji.
Tvé ovládání rady je podnětné.
Jsi každým coulem dcerou svého otce.
Budeš namouduši skvělá královna.
A Paya bude mít vůdce, jakého si zaslouží.
Všechno bude dobré.
Sladké sny, sladké sny.
Všechno bude dobré.
Sladké sny, sladké sny.
Všechno bude dobré.
Sladké sny, sladké sny.
Sladké sny.
Olomane.
Máš pro mě ukázku.
Ano.
V tvém zájmu doufám, že to dopadne líp než posledně.
Dopadne.
Pusť se do toho.
Pokoušíš mou trpělivost.
Moment.
Podle stráží křičíš ze spaní.
Tušitelka jako porodní bába.
Už mnoho let.
Popiš, co cítíš.
Bolest mateřství.
Na to je ještě brzy.
Vyšetřím tě.
To je zvláštní, že máš o mě takovou starost.
Mám starost o to dítě.
Něco je špatně. Cítím to.
Děloha je neporušená.
Tohle dítě se narodí v termínu.
Maghra říká, že mě to dítě nikdy nepozná.
Jsi porodní bába, Paris. Jistě souhlasíš, že se dítě pravé matce nemá odebrat.
Nepřísluší mi zpochybňovat záměry královny.
Ne, jistě že ne.
Kofun bude stěží vychovávat dítě.
Sám je v podstatě dítě.
Do značné míry je muž.
A je mnohem silnější, než tušíš.
Pomůžeš mu?
Jistě že Kofunovi pomůžu.
Ne, nepomůžeš.
A poslechni si tohle, horská ženo.
Já tohle dítě zabiju, než si ho nechám vzít.
A zabiju každého, kdo to zkusí.
Všechno bude dobré.
Sladké sny.
Překlad titulků: Jiří Sailer