Tal om fred är inte aktuellt längre.
Efter delegationens misslyckande vid fredssamtalen
finns bara en väg framåt.
Krig.
Minns denna stund.
Era namn kommer att brännas in i Payas historia,
som kvinnorna och männen som stod med sin drottning
för att leda Paya in i en ny, välsignad tidsålder.
Hon ljuger. Nån måste stoppa henne.
Inte nu.
Lord Harlan, har alla representanter undertecknat?
Ja.
Alla representanters knutar har lagts till.
Då, mina damer och herrar,
befinner vi oss nu i krig.
Låt era kaptener inställa sig hos överhäxfinnaren
för att få sina uppdrag.
Det finns ytterligare ett ärende som bör behandlas av rådet.
Prinsessan Maghra, alltid är det nåt med dig. Nå, vad är det?
Det gäller häxfinnarna.
Vad är det med dem?
De vägrar strida för er.
Mina häxfinnare gör som jag säger. Som de alltid har gjort.
De är min armé.
Nej.
De är min armé.
Tamacti Jun?
Jag är glad att ni inte har glömt mig.
Du är vid liv! Lovad vare Gudsflamman.
Du anar inte vad jag har gått igenom.
Om ni ska styra med lögner, se till att sanningen är begravd med de döda.
-Lögner? -Det var ni som förgjorde Kanzua.
Han ljuger!
Grip honom.
Grip honom, sa jag!
De tjänar inte er längre.
-Tak! -Tak!
Tak! Tak!
Tak! Tak! Tak!
Det var ni som mördade ert eget folk…
…och deras familjer.
Min familj.
Det var ni som försökte mörda mig.
Det är allvarliga påståenden, general.
Det är inga påståenden. Det är sanningen.
Liksom du, kapten Gosset,
har jag varit trogen kronan i hela mitt liv.
Men den här drottningen…
…den här kvinnan…
…den här varelsen…
…är en styggelse.
Han fortsätter ljuga!
Maghra, tala om för dem att han ljuger.
Han talar sanning.
Du har förrått ditt folk för sista gången.
Rådet har ett beslut att fatta.
Krig är nu oundvikligt.
Men ska vi ledas av denna lögnaktiga mörderska…
…eller ska vi strida för den sanna drottningen…
…Maghra?
Så det är alltså en statskupp?
Jag förstår.
I vårt lands mest kritiska stund,
tar min syster till bedrägeri och lögner för att stjäla tronen.
Men hon glömmer att min armé är mycket större än några få häxfinnare.
Kapten Gosset, grip dessa förrädare.
Tja…
Nej.
Pennsas armé står med drottning Maghra.
Hon är inte er jävla drottning!
Där har vi en annan åsikt.
Jag kan bekräfta att Tamacti Juns påståenden är sanna.
Jag har vittnen från Kanzua som kan berätta
att det var drottningen som förgjorde staden.
Och även för drottningar
är förräderi och mord belagt med dödsstraff.
Vänta, vänta. Jag har rätt till en prövning.
Ni förklarade själv just det krig ni så ivrigt önskar.
Och genom att knyta krigsförklaringen
överförde ni makten från hovet…
…till generalerna.
Du har planerat det här noga.
Jag har haft gott om tid.
Tack för er tjänstgöring.
Vänta!
Hon är havande.
Sibeth fick missfall strax efter att vi kom till Pennsa.
Det här är ett nytt barn.
Det gror i henne.
Jag känner honom starkt.
Barnet får inte dödas för moderns synder.
Hennes död kan vänta. Toad.
Det är andra gången du inte lyckas döda mig, Tamacti Jun.
-För bort henne. -Profetian kvarstår!
Gudsflamman är ännu med mig.
Barnet kom i rätt tid för att rädda sin mor.
Folk, var trogna kronan!
Vila inte förrän er drottning åter sitter på tronen.
Och ni andra förrädare ska flås levande.
Håll henne bevakad i sin kammare.
Det är oklokt att hålla henne i palatset.
Det är den starkast befästa byggnaden här.
Var tysta.
Hör ni?
Woodvale har fallit.
Vi tog Woodvale utan egna förluster.
Tack vare din synförmåga anlände vi flera dagar innan de väntade oss.
Men de lyckades blåsa larm.
Pennsa vet att vi är på väg.
Det gör dem inte mer redo för vår bataljons fulla kraft.
Och när rådet får höra om vår snabba seger…
…stadfäster de äntligen min strategi.
Att använda seende soldater, menar ni?
General, rådet får inte veta om mig.
Jag identifierar dig inte förrän faran är över.
Wren, du är som en dotter för mig.
Jag ska skydda dig. Du har mitt ord.
Trivantierna nådde Woodvale snabbare än väntat.
I den takten når de Pennsa om fem, sex dagar.
Hur kan deras armé röra sig så snabbt?
De har seende soldater som vägleder armén.
Trivantierna godtar inte seende i någon form.
Överbefälhavaren har i hemlighet rekryterat och tränat dem.
Om trivantierna når Pennsa är det ute med oss.
Instämmer. Greenhill Gap. Är fortet fortfarande aktivt?
Självklart. Fullt befäst, 20 man.
Vi intar ställning där.
Nej. Greenhill Gap är alldeles för nära Pennsa.
Det är den enda platsen där vi behärskar en kulle.
Det ger oss en chans.
Vet vi deras antal?
De har stora trupper i väst.
Våra spejare uppskattar det till 250 man. En liten styrka för att vara de.
De är fler än vi.
Skicka varje tillgänglig soldat i Paya och alla vapen
till Greenhill Gap inom två dagar.
Kapten Gosset, gör dina mannar redo.
Vi marscherar imorgon när Gudsflamman stiger.
Nej. Tänk efter, Maghra.
Om de verkligen har seende soldater, är vi i ännu större underläge.
Ni kommer också att ha seende soldater.
-Nej. -Vi följer med.
Ni är inte soldater.
Nej, vi är drottningens barn. Det är vår strid också.
Er far har rätt. Du och din syster saknar stridsträning.
Ni kan inte förväntas strida bara för att ni kan se.
-Jag vill inte lägga mig i familjefrågor… -Så gör inte det.
Men som du själv har sagt många gånger, möter vi en överlägsen armé.
Vi behöver varje fördel vi kan få i den här striden.
Syn är ingen fördel på slagfältet.
Som jag har märkt med mina egna barn,
luras de ofta av sin synförmåga.
Och dessa seende soldater kommer att ge Edos armé en falsk känsla av säkerhet.
Låt oss inte göra samma misstag.
Edo har utvecklat system för att använda dem.
Jag har själv sett det.
Pappa, du är en stor krigare…
…men sanningen är att vi kan göra saker som du inte kan.
Precis så sa Jerlamarel just innan jag stack ut hans ögon.
Du kan inte skydda oss från den här striden.
Det är inte en strid.
Det är en slakt, och mina barn ska inte delta i den!
-Jo, det ska jag. -Jag med.
Maghra.
-Vi sänder inte ut våra barn i krig. -Jag kan inte hindra dem.
Du blev drottning för att skydda dem. Och så gör du så här?
Tror du att det är lättare för mig att låta dem gå?
Tro mig, jag skulle inget hellre vilja än att låsa in dem.
Så gör det. Vi tvingar dem att stanna.
Haniwa och Kofun är inte barn längre.
De är vuxna, med egna åsikter och idéer.
För inte så länge sen
var hela vår värld bara vi fyra.
Vi behövde aldrig det här.
När vi blev åtskilda,
trodde du nog att du aldrig skulle återfå din familj.
Men du fick det.
Låt oss ta våra barn.
Låt oss vara en familj igen. Det här är inte vår strid.
Sluta säga så.
Det är ett krig som startades av din syster!
Nej. Vi har alla gjort val som har fört oss till detta.
Nu är kriget över oss, och vi måste möta det rättframt.
Du talar om krig som om du hade upplevt det.
Du anar inte vad du skickar ut våra barn i.
-Jag skickar inte ut dem i… -Deras död blir din skuld!
Jag gjorde allt jag kunde för att undvika det här kriget.
Men nu har jag inget annat val än att vinna det.
Det kan du inte.
Vart ska du gå?
Ut i krig. Med resten av din familj.
Vill du räkna pengarna?
Du har aldrig lurat mig förut.
Och du har alltid levererat.
När jag tar emot betalningen är kontraktet fullbordat.
Säg att du hör.
Måste vi göra det här varenda gång?
Säg att du hör.
Jag hör.
Kontraktet kan inte annulleras. Säg att du hör.
Jag hör.
Få det gjort nu.
Kom hit istället för att smyga runt.
Mannen som just gick, vem var han?
Be att du aldrig behöver få reda på det.
Baba?
Jag vet att du är där.
Du har varit inuti mig, Kofun. Jag känner igen din lukt i sömnen.
Varför verkar du nöjd?
Skulle jag inte vara det?
Jag har fått tillbaka tron.
Profetian är intakt.
Förstår du? Du är ett heligt redskap för Gudsflamman.
Barnet…
…är det mitt?
Det vet du…
-…som varje far vet. -Nej. Du använde mig.
Jag hörde inga klagomål från dig.
Nej. Sluta!
Vad gör du?
Vad är det här?
Du kan göra slut på det nu.
Om du vill.
Du kan göra slut på din mardröm.
Jag lovade att aldrig ljuga för dig, Kofun.
Så jag ska säga sanningen.
Du ser dig fortfarande själv som ett barn.
Vilket gör dig svag.
Det är dags för dig att vara stark.
Det här barnet är din son, och du måste göra detta anspråk.
Oavsett vilken omogen skam du kan känna när du gör det,
inte bara för att han är din son, utan för att han är min.
Det här barnet är livsviktigt för Payas framtid.
-Vad pratar du om? -Jag försökte förklara för Jerlamarel,
men han trodde att hans synförmåga betydde att han inte behövde nån annan.
Han kunde sticka iväg och starta sin egen värld.
Världen tillhör ännu de utan syn.
Bara jag, en drottning utvald av Gud, kan lyfta den upp ur mörkret
till en ny framtid där ljuset råder.
Du är inte drottning längre.
Visst är jag det.
Det kommer att visa sig. Det är Guds vilja.
Var det Guds vilja att du skulle mörda Kanzuas folk?
Förgörelsen av Kanzua förde mig hit.
Till dig. Till vårt barn.
De kommer att döda dig så fort barnet fötts.
Ditt barn blir föräldralöst.
Nej. Han är son till en prins.
Jag är ingens far.
Om du överger honom är du inte bättre än Jerlamarel.
Berätta sanningen för dem, Kofun.
Han är ditt kött och blod.
Om du dör i strid, dör sanningen med dig.
Berätta för dem!
Var en man, för fan!
Ers Majestät.
Jag hörde ryktas att drottningen själv gör sig klar för strid.
Tror du att du kan stoppa mig?
Jag tänker inte på er,
utan på soldaterna som kommer att dö när de försöker skydda er.
Ingen behöver skydda mig.
Det är föga mening med att drottningen kommer om hon inte gör det känt.
Och när hon gör det känt, blir hennes armé mer fokuserad på
hennes säkerhet än på att segra.
Hon blir en belastning.
Förstår du vad du ber mig om?
Jag ber inte.
Jag är inte min syster.
Jag sänder inte ut mitt folk, min familj, i strid
medan jag sitter hemma och dricker te.
Så tänker en mor, inte en drottning.
Sentimentalt. Opraktiskt.
Min uppgift är att vinna slaget.
Och ingen får förstöra min stridsplan.
Inte ens ni.
Sentimental?
Så vad föreslår du att jag ska göra?
Ni ska göra…
…vad varje stor ledare måste göra.
Välsigna och inspirera er armé,
Och vara där och ta hand om oss när vi återvänder.
Du menar allvar.
Har jag nånsin gjort nåt annat?
Jag förstår att du kommer med oss.
Det låter inte som vanligt gudsben. Tillåter du?
Tungt.
Ohanterligt.
För en liten hand, ja.
En rad märkliga allianser.
Du kämpar med din forna fiende mot ditt forna hem.
Jag kämpar för min familj, inte för kronan.
Din fru är kronan. Så är det nån skillnad?
Jag förstår.
Jag var make en gång.
Och far.
Kanzua.
Ja. Kanzua.
Jag beklagar sorgen.
I många år kämpade du i din familjs tjänst.
Och jag miste min familj när jag tjänstgjorde som krigare.
Jag hoppas att din familj klarar sig bättre än min.
Min bror står mellan oss och seger.
Oavsett utgången, så förlorar jag.
Om det finns en bättre definition av krig…
…så har jag inte hört den.
Du vet att vi inte kan vinna.
De är bättre tränade. De har bättre vapen.
Vi är i alla fall färre.
Du och jag är soldater.
Vi strider även när vi vet att vi kommer att förlora.
Det är skillnaden mellan oss och de andra.
Jag är ingen soldat.
Jag kommer för att vinna.
-Ers Majestät. -Kapten.
Härolderna är redo att presentera er.
Tack.
Hur sänder jag ut folk i ett krig jag inte startat?
-Ber du om mitt råd? -Ja.
Utmärkt.
Jag har inget råd, men tack för att du frågar.
Lyssna på mig.
Det här är rollen du föddes för.
Jag tvivlar inte på att du finner de rätta orden.
-Harlan. -Drottningen är redo.
Ja, sir.
Hennes Majestät drottningen.
Charlotte.
Jag låter dig inte smyga iväg igen.
Jag trodde att Kompassen höll sig utanför krig och politik.
Det gör vi också.
Men mitt uppdrag är att föra dig tillbaka levande.
Och det innebär att döda många trivantiska soldater, så okej.
-Hej, Kofun. -Haniwa.
Medborgare i Paya.
Min syster har försatt riket i stor fara.
Det är på grund av hennes manipulation och lögner
som vi nu har den trivantiska armén utanför dörren.
Jag förnekar det inte.
Ni har hört nog med lögner.
Av den här drottningen får ni bara höra sanningen.
Och sanningen är…
…att vi möter en fiende som är mäktigare än vi.
De har fler soldater.
De är bättre beväpnade och bättre tränade.
Så om ni känner rädsla…
…vet att ni inte är ensamma.
Olikt min syster är jag mor och hustru.
Och jag är skräckslagen.
I många år levde jag i bergen med Alkenny-folket,
där familjen och folket var viktigast av allt,
och där varje liv var värdefullt.
Jag talar nu till er, inte som er drottning
utan som en mor och hustru.
Och jag tilltalar er inte som krigare,
utan som makar och hustrur, söner och döttrar.
Vi är alla rädda.
Och vi har alla så mycket att förlora.
Så i den här stunden…
…erbjuder jag er denna tröst.
Under alla generationer som Paya har kämpat
för att överleva Trivantias aggression,
har vi aldrig besegrats.
Trivantiska stövlar har aldrig trampat vår jord, och så ska det förbli!
Ingen mängd gudsben eller eld kommer att räcka till
för att skilja oss från det här landet,
från våra familjers och våra förfäders land!
Jag tror på en framtid som är mycket bättre än vårt förflutna.
En framtid där vi och våra familjer lever och frodas
i ett land fritt från hat och trångsynthet,
fredat för invaderande arméer.
För denna framtid strider vi idag.
Så mina landsmän…
…tappra söner och döttrar av Paya…
…var snabba.
Var starka.
Och låt fienden veta
att deras blod må rinna på vår mark,
men det är och förblir
payansk mark!
-Tak! -Tak!
Paris.
Här, Baba Voss. Vid sin sida.
Du kommer att möta Edo igen.
Jag kan inte döda min egen bror.
Då kommer han att döda dig.
Kanske.
Tror du att du har uppfyllt ditt löfte då?
Använd huvudet, din stora luns.
Tänk på dina barn. Vem ska skydda dem från honom?
-Du. -Var inte dum, Baba.
Jag har aldrig tackat dig.
För vad?
Allt.
Alltihop.
För dina barn oskadda tillbaka till mig, så är vi kvitt.
Ja.
Men du måste göra en sak för mig.
Mamma.
Mina barn.
Om jag bara kunde övertala er att stanna här hos mig.
Vad för prinsessa och prins vore vi om vi gömde oss undan kriget?
Jag valde det här, inte ni.
Vi väljer det nu.
Ta hand om varandra.
-Vi ska. -Vi ska.
Vi lovar.
Gå nu.
Maghra.
Baba.
Kom tillbaka till mig.
Med vår familj.
Ja.
Toad!
Här är jag, Paris.
Du tjänstgör visst på hemmafronten.
En soldat av min rang och färdighet, bygga barrikader.
Jag borde vara vid fronten.
Om jag vetat att du skulle ta det så hårt
hade jag tvekat innan jag bad drottningen ordna det.
Vad pratar du om?
Jag måste göra en resa. Jag tänkte att du kanske ville följa med.
Vart ska vi?
Jag förklarar på vägen.
Sadla en häst åt mig.
En bra häst. Din häst!
Vi ger oss iväg genast.
Det är ett flygplan.
Ja.
Det måste vara hemskt att falla från skyn i ett metallrör.
Nästan som om de inte hade nåt där uppe att göra.
Den här sadeln är inte mjuk.
Har du aldrig oljat en sadel?
Ibland räcker det med ett enkelt "tack".
Värst vad du är vresig.
Jag är van vid att marschera mot striden, inte bort från den.
Det här kriget är mycket större än ett slag.
Inte om vi förlorar det här slaget.
Det här kriget handlar inte om Trivantes och Paya.
Världen håller på att förändras, Toad.
Seendet återvänder.
Det är vad kriget handlar om.
Även om de som utkämpar det inte vet om det.
Vad jag vet är att vår nya drottning
inte bara ber oss glömma våra övertygelser,
utan gå i krig mot dem.
Maghra är mycket mer än en Kane.
Hon är Haniwas och Kofuns mor. De är nyckeln till vår framtid.
Har du drömt den framtiden?
Jag drömmer många olika framtider.
Och vad avgör vilken framtid det blir?
Små saker som att du och jag kommer fram oskadda.
Det här är rena vansinnet.
Så varför följde du med?
För att du bad mig.
Vi slår läger här i natt.
Gudsflamman är stark än. Vi borde fortsätta.
Nej. Jag har mina skäl.
Här är det.
Du borde sova här hos mig.
Vad sa du?
Vi håller värmen bättre då.
Du har rätt, soldat.
Jag lovar att sköta mig.
Om jag trodde det, hade jag inte brytt mig om att krypa hit.
Det är nån där ute.
Vad bekymrar dig, Kofun?
Frånsett att gå i krig mot den mäktigaste armén på kontinenten?
Ja, frånsett det.
Ingenting alls.
Kom igen. Du har knappt sagt ett ord sen jag återvände från fredsmötet.
Vi har haft mycket att göra.
Vår mor är drottningen.
Du är prins. Jag är prinsessa…
Vi ska gå ut i krig, och du har inget att säga?
Vad läser du?
En poesibok. Jag fann den i Trivantes.
Fanns det böcker i Trivantes?
Det fanns många överraskningar i Trivantes.
Vill du läsa nåt för mig?
Läs det själv.
Snälla?
"Vrider sig i allt vidare krets Falken hör inte falkeneraren;
Allt faller isär; centrum kan ej hålla samman;
Anarki släpps loss i världen,
Den blodiga tidvattensvågen sköljer fram…
…och överallt
Dränks oskuldens ceremoni;
De bästa saknar vilja, medan de värsta
Är fyllda av passionerad intensitet.
Säkerligen väntar någon uppenbarelse;
Säkerligen väntar Herrens återkomst.
Herrens återkomst!
Knappt har jag yttrat orden
Förrän en jättelik bild ur Spiritus Mundi Skymmer min syn;
någonstans i öknens sand
En skepnad med ett lejons kropp och en människas huvud,
En blick lika tom och obarmhärtig som solen,
Rör sakta sina länder, medan runt omkring
Vinglar skuggor av harmsna ökenfåglar.
Mörkret faller igen; men nu vet jag
Att tjugo århundraden av orörlig sömn
Väcktes till mardröm av en vaggas gungande,
Och vilken grov best,
vars timme äntligen är slagen,
Hasar fram mot Betlehem för att födas?"
-Maghra, spring! -Harlan!
Harlan!
Era trivantiska jävlar!
Harlan?
Maghra.
Jag är så glad att jag stannade för att skydda dig.
Var är du sårad?
Nästan överallt.
-Finns det fler av dem? -Jag tror inte det.
Vakter!
Nej, stanna hos mig.
Äntligen ber du mig.
Vi hann hit före trivantierna. Slå läger!
Vi har nu 160 krigare.
Vi fick tio rekryter till från städer efter vägen.
Om trivantierna verkligen är 250 man.
Det här fortet är byggt för att eliminera övertag i numerär.
De trånga dikena är svåra att ta sig fram i för trivantierna,
och ställningen utjämnas.
Har du stridit här tidigare?
Aldrig.
De är här.
Pappa.
De är för många.
Ayura.
Jag räknar till nära 350, sir.
Gossets spejare hade fel.
De är här.
Tidigare än väntat.
Det spelar ingen roll. Vem ser du?
Cirka hundra soldater framför porten.
Det finns fler inne i fortet.
Kapten…
Jag frågade inte vad du ser.
Jag frågade vem du ser.
Jag ser Baba Voss.
Bra.
Vi bekämpar dem i dikena.
Det är där vi har övertaget.
Trumslagare!
Kommer det att räcka?
Nej.
Men vi kan ändå döda många av dem innan vi blir övermannade.
-Nej. -Vad gör du?
Charlotte.
Nån måste stoppa det här.
-Vad pratar du om? -Jag har en vän på andra sidan.
Om jag tar mig dit och berättar att drottningen är avsatt…
-Haniwa, de dödar dig. -Du måste lita på mig.
Pappa.
Låt henne gå.
Va?
Vi har inga valmöjligheter kvar.
Låt henne försöka.
-Du borde inte vara här. -Det borde ingen av oss.
Det ni gjorde vid fredskonferensen…
Det var drottning Kane som attackerade ert folk.
Hon skulle göra allt för sitt heliga krig. Ni måste veta att det inte var vi.
Wren, jag dör hellre än skadar dig. Du måste tro mig.
Jag tror dig.
Drottningen är avsatt.
Min mor övertog tronen när vi kom tillbaka.
Är Maghra drottning?
Ja. Och hon vill inte ha det här kriget.
Du kan tala med Edo.
Nej, han lyssnar inte på mig.
Du måste försöka.
Hundratals trivantier och payaner kommer att dö för en lögn
om vi inte sätter stopp för det här.
Det är för sent. Du måste gå tillbaka.
Vad?
-Wren. -Bågskyttar!
Spring.
Lägg an!
Skjut!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson