Al snak om fred må vi nu lægge bag os.
Efter delegationens mislykkede fredsforhandlinger
har vi nu kun én mulighed.
Krig.
Husk dette øjeblik.
Jeres navne vil for evigt være en del af Payas historie
som de kvinder og mænd, der stod last og brast med deres dronning
og førte Paya ind i en ny, gylden æra.
Hun lyver. Nogen må stoppe hende.
Ikke nu.
Lord Harlan, har alle repræsentanterne signeret?
Ja.
Alle repræsentanternes knuder er blevet tilføjet.
Dermed, adelige fruer og herrer,
er vi nu i krig.
Lad straks jeres kaptajner stille hos min heksejægergeneral og få ordrer.
Vi mangler stadig at indbringe en sag for rådet.
Prinsesse Maghra, der er altid et eller andet med dig, ikke? Hvad er det nu?
Det drejer sig om heksejægerne.
Hvad med dem?
De vil ikke kæmpe for dig.
Mine heksejægere gør, som jeg befaler. Som de har gjort i al min tid på tronen.
De er min hær.
Nej.
De er min hær.
Tamacti Jun?
Jeg er glad for, at De ikke har glemt mig.
Du er i live! Gudeflammen være lovet.
Du aner ikke, hvad jeg måtte udstå.
Vil man lyve, skal man sørge for, at sandheden begraves med de døde.
-Lyve? -Det var Dem, der udslettede Kanzua.
Han lyver!
Anhold ham.
Anhold ham, sagde jeg!
De tjener ikke Dem længere.
-Tok! -Tok!
Tok!
Det var Dem, der myrdede Deres eget folk...
...og dræbte deres familier.
Min familie.
Det var Dem, der forsøgte at myrde mig.
Det er alvorlige anklager, general.
Det er ikke anklager. Det er sandheden.
Ligesom dig, kaptajn Gosset,
har jeg tjent kronen trofast hele mit liv.
Men denne dronning...
...denne kvinde...
...denne tingest
-er en vederstyggelighed. -Han bliver ved med at lyve!
Maghra, sig til dem, at han lyver.
Han taler sandt.
Du har forrådt dit folk for sidste gang.
Rådet skal træffe en beslutning.
Krigen er nu uundgåelig.
Men skal vi ledes af denne løgnagtige morder...
...eller skal vi kæmpe for den ægte dronning...
...Maghra?
Så det er et kup?
Nu forstår jeg.
I vort lands mest alvorlige stund
forfalder min søster til beskidte kneb og løgne for at rane tronen.
Men hun glemmer, at min hær er langt større end nogle få heksejægere.
Kaptajn Gosset, anhold forræderne.
Ja...
Nej.
Pennsas hær støtter dronning Maghra.
Hun er kraftedeme ikke jeres dronning!
Skal vi ikke være enige om at være uenige?
Jeg kan bekræfte, at Tamacti Juns anklager er sande.
Jeg har vidner fra Kanzua, der kan fortælle jer,
at ødelæggelsen af byen var hendes værk.
Og dronning eller ej,
så straffes forræderi og mord med døden.
Vent. Jeg har krav på en rettergang.
De har lige selv erklæret den krig, De så desperat ønskede Dem.
Og ved at knytte den krigserklæring...
...overgav De myndigheden fra domstolene...
...til generalerne.
Du har tænkt på det hele.
Jeg har haft god tid til det.
Tak for din tjeneste.
Vent!
Hun er frugtsommelig.
Sibeth mistede sit barn, kort efter at vi ankom til Pennsa.
Det er et nyt barn.
Stadig ved at blive dannet.
Jeg kan tydeligt fornemme ham.
Barnet må ikke bøde og blive dræbt for morens synder.
Hendes død kan vente. Toad.
Det er anden gang, du ikke formår at dræbe mig.
-Få hende ud. -Profetien holder stadig stik!
Gudeflammen er stadig med mig.
Barnet er kommet lige i tide til at redde sin mor.
Folk, vær tro mod kronen!
I må ikke helme, før jeres dronning er tilbage på tronen.
I andre forrædere bliver flået levende.
Hun skal holdes bevogtet i sine gemakker.
Det er ikke smart at have hende i paladset.
Det er den mest befæstede bygning i Pennsa.
Stille.
Kan I høre det?
Woodvale er faldet.
Vi indtog Woodvale uden nogen trivantiske faldne.
Takket være dit syn ankom vi, flere dage før de ventede os.
Men de nåede alligevel at sende signal.
Pennsa ved, at vi er på vej.
De kan ikke forberede sig på bataljonens fulde kraft.
Når rådet hører om vores hurtige sejr...
...vil de endelig anderkende min strategi.
Mener du at bruge seende soldater?
General, jeg beder dig. Rådet må ikke få besked om mig.
Jeg identificerer dig ikke, før det er sikkert.
Wren, du er som min egen datter.
Jeg skal nok beskytte dig. Det har du mit ord på.
Trivantianerne er nået til Woodvale hurtigere end ventet.
Med den fart er de i Pennsa om fem-seks dage.
Hvordan kan deres hær bevæge sig så hurtigt?
Deres hær bliver guidet af seende soldater.
Trivantianerne tillader ikke nogen slags syn.
Den øverstbefalende general har i al hemmelighed rekrutteret dem.
Hvis trivantianerne når frem til Pennsa, er vi færdige.
Enig. Greenhill Gap. Er fæstningen der stadig bemandet?
-Naturligvis. Fuldt befæstet. 20 mand. -Der holder vi stand.
Nej. Greenhill Gap ligger et stenkast fra Pennsa. Det er for tæt på.
Det er det eneste sted, vi får højdefordelen. Det giver os en chance.
Kender vi til deres antal?
De har mange tropper optaget mod vest.
Vores spioner anslår 250 mand. En lille styrke efter trivantisk standard.
Større end vores.
Alle payanske soldater og våben
skal være ved Greenhill Gap om to dage.
Kaptajn Gosset, klargør tropperne.
Vi marcherer i morgen, når gudeflammen stiger op.
Nej. Tænk dig om, Maghra.
Hvis de virkelig har seende soldater, har de en endnu større fordel.
I har også seende soldater.
-Nej. -Vi tager med.
I er ikke soldater.
Nej, men vi er dronningens børn. Det er også vores kamp.
Jeres far har ret. Du og din søster er ikke trænede i kamp.
I kan ikke forventes at kæmpe, blot fordi I kan se.
-Jeg vil ikke blande mig i familiesager... -Så lad være.
Men som I selv har sagt mange gange, står vi over for en overlegen hær.
Vi har brug for alle tænkelige fordele i slaget.
Syn er ingen fordel på slagmarken.
Som jeg erfaret med mine egne børn,
lader de sig tit narre af deres syn.
De seende soldater giver Edos hær en falsk følelse af selvtillid.
Den fejl skal vi ikke begå.
Edo har udviklet systemer til at bruge dem.
Det har jeg selv set.
Far, du er en mægtig kriger, men...
...der er ting, vi kan, som du ikke kan.
Det samme sagde Jerlamarel, lige inden jeg tog hans øjne.
I kan ikke skærme os mod denne kamp.
Det er ikke en kamp. Det er et blodbad, og det skal mine børn ikke tage del i!
-Jo, jeg vil. -Det vil jeg.
Maghra.
-Vi sender ikke vores børn i krig. -Jeg kan ikke stoppe dem.
Du blev dronning for at beskytte dem, og så gør du det her?
Tror du, det er lettere for mig at lade dem tage med?
Tro mig. Jeg ville ønske, jeg kunne spærre dem inde.
Så gør det. Vi tvinger dem til at blive her.
Haniwa og Kofun er ikke børn længere.
De er voksne. De har deres egne holdninger og meninger.
Det er ikke længe siden,
at hele vores verden bare var os fire.
Vi havde ikke brug for noget af det her.
Da vi var adskilt, må du have troet, at du aldrig fik din familie tilbage.
Det har du fået nu.
Lad os tage vores børn med.
Lad os være en familie igen. Det her er ikke vores kamp.
Hold nu op med at sige det.
Det er en krig, din søster startede!
Vi har alle truffet valg, der har ført os hertil.
Nu er krigen her, og vi bliver nødt til at gå den i møde.
Du taler om krig, som om du har udkæmpet en.
Du aner ikke, hvad du sender vores børn ud i.
-Jeg sender dem ikke... -Deres død vil være dit ansvar!
Jeg gjorde alt, hvad jeg kunne, for at undgå den her krig.
Men nu har jeg ikke andet valg end at vinde den.
Det kan du ikke.
Hvor skal du hen?
Jeg skal i krig. Sammen med resten af din familie.
Vil du tælle dem?
Du har aldrig betalt for lidt.
Og du har aldrig svigtet mig.
Når jeg har taget imod betalingen, er kontrakten indgået.
Sig, du har hørt det.
Skal vi igennem det her hver gang?
Sig, du har hørt det.
Jeg har hørt det.
Kontrakten kan ikke annulleres. Sig, du har hørt det.
Jeg har hørt det.
Få det så klaret.
Kommer du ikke herhen i stedet for at stå og lure?
Ham, der lige gik... Hvem var han?
Bed til, at du aldrig finder ud af det.
Baba?
Jeg ved godt, du er der.
Du har været inde i mig, Kofun. Jeg kan genkende din duft i søvne.
Hvorfor virker du glad?
Hvorfor skulle jeg ikke være det?
Jeg har fået min tro tilbage.
Profetien holder stadig.
Forstår du det? Du er Gudeflammens hellige redskab.
Barnet...
Er det mit?
Det ved du da godt.
-Som alle fædre ved det. -Du udnyttede mig.
Jeg husker ikke, at du beklagede dig.
Nej. Stop!
Hvad laver du?
Hvad er det?
Gør en ende på det nu.
Hvis du vil.
Du kan afslutte dit mareridt.
Jeg lovede, jeg aldrig ville lyve for dig, Kofun.
Så jeg fortæller dig sandheden.
Du opfatter stadig dig selv som et barn.
Det gør dig til en svag mand.
Nu er det tid til at være stærk.
Barnet er din søn, og det bliver du nødt til at stå ved.
Uanset hvilken umoden skam du må føle ved at skulle det.
Ikke kun fordi han er din søn, men fordi han er min.
Barnet er afgørende for Payas fremtid.
-Hvad snakker du om? -Jeg prøvede at forklare Jerlamarel det,
men han mente, at hans syn betød, at han ikke havde brug for andre.
At han bare kunne stikke af og bygge sin egen verden.
Denne verden tilhører stadig de useende.
Kun jeg, en dronning udpeget af Gud, kan løfte den ud af mørket
og ind i en ny fremtid, hvor lyset hersker.
Du er ikke længere dronning.
Selvfølgelig er jeg det. Det hele løser sig. Det er Guds vilje.
Var det Guds vilje, at du dræbte Kanzuas befolkning?
Ødelæggelsen af Kanzua førte mig hertil.
Til dig. Til vores barn.
De dræber dig, så snart det bliver født.
Dit barn bliver forældreløst.
Nej. Han er søn af en prins.
Jeg er ikke nogens far.
Hvis du lader ham i stikken, er du ikke bedre end Jerlamarel.
Fortæl dem sandheden, Kofun.
Han er din familie.
Hvis du dør i kamp, dør sandheden sammen med dig.
Fortæl dem det!
Vær dog en mand, for helvede!
Deres Majestæt.
Jeg hørte et rygte om, at dronningen selv gjorde sig klar til kamp.
Og så tænkte du, at du skulle stoppe mig?
Jeg tænker skam slet ikke på Dem.
Jeg tænker på de soldater, der dør i forsøget på at beskytte Dem.
Ingen behøver at beskytte mig.
Det giver ingen mening for dronningen at tage med, hvis ingen ved det.
Når hun bekendtgør det, vil hæren fokusere mere på hendes sikkerhed end på at vinde.
Hun bliver en belastning.
-Forstår du godt, hvad du beder mig om? -Jeg beder ikke.
Jeg er ikke min søster. Jeg vil ikke sende mit folk og min familie i krig,
mens jeg selv sidder derhjemme og drikker te.
Sådan reagerer en mor, ikke en dronning.
Sentimentalt. Ikke praktisk.
Det er min opgave at vinde slaget.
Min slagplan skal ikke undergraves. End ikke af Dem.
Sentimental?
Hvad foreslår du så, at jeg gør?
De gør det...
...alle store ledere må gøre.
Velsigner og inspirerer Deres hær.
Og er der til at samle stumperne op, når vi vender tilbage.
Du mener det alvorligt.
Har De nogensinde oplevet mig anderledes?
Jeg kan forstå, at du tager med os.
Det lyder ikke som almindelig gudeknogle. Må jeg?
Tung.
Uhåndterlig.
Ja, i en lille hånd.
Surrealistiske alliancer.
Du kæmper sammen med din tidligere fjende mod dit tidligere hjem.
Jeg kæmper for min familie, ikke for kronen.
Din kone er kronen. Er der nogen forskel?
Jeg forstår.
Jeg har engang selv været nogens ægtemand.
Og far.
Kanzua.
Ja. Kanzua.
Det gør mig ondt.
Du kæmpede i din families tjeneste i årevis.
Og jeg mistede min familie i kampens tjeneste.
Jeg håber, det går din bedre end min.
Min egen bror står mellem os og sejren.
Uanset hvad udfaldet bliver, taber jeg.
Hvis der findes en bedre definition af krig...
...har jeg endnu ikke hørt den.
Du ved godt, at vi ikke kan vinde. De er bedre trænet og bedre udrustet.
I det mindste er vi i undertal.
Vi to er soldater.
Vi kæmper, selv når vi godt ved, at vi taber.
Det er det, der gør os anderledes.
Jeg er ikke soldat.
Jeg kommer for at vinde.
-Deres Majestæt. -Kaptajn.
-Herolderne er klar til at præsentere Dem. -Tak.
Hvordan sender jeg folk ud i en krig, jeg ikke har startet?
-Beder du mig om råd? -Ja.
Glimrende. Jeg har ikke et godt råd, men tak, fordi du spurgte.
Hør her.
Det er den rolle, du er født til.
Jeg tvivler ikke det mindste på, at du finder ordene.
-Harlan. -Dronningen er parat.
Javel.
Hendes Majestæt dronningen.
Charlotte.
Du troede vel ikke, at jeg lod dig smutte igen?
Jeg troede, Kompasset blandede sig uden om krig og politik.
Det gør vi også. Men min eneste opgave er at få dig tilbage i god behold.
Skal jeg dræbe en masse trivantiske soldater undervejs, må det være sådan.
-Hej, Kofun. -Haniwa.
Borgere i Paya.
Min søster har bragt vores land i stor fare.
Takket være hendes manipulation og løgne
står vi nu over for den trivantiske hær ikke langt herfra.
Det vil jeg ikke benægte.
I er blevet løjet for så rigeligt. Fra denne dronning vil I kun høre sandheden.
Og sandheden er...
...at vi står over for en fjende, der er mægtigere end os selv.
De har flere tropper.
De er bedre udrustet og bedre trænet.
Så hvis I er bange...
...er I ikke alene.
I modsætning til min søster er jeg mor og hustru.
Og jeg er skrækslagen.
I mange år boede jeg i bjergene hos alkennystammen,
hvor vi ikke satte noget højere end familie og fællesskab,
og hvor hvert eneste liv var værdifuldt.
Jeg taler til jer nu, ikke som jeres dronning,
men som mor og hustru.
Og jeg taler ikke til jer som krigere,
men som ægtemænd og hustruer og sønner og døtre.
Vi er alle bange.
Og vi har alle så meget at miste.
Så i denne stund...
...tilbyder jeg jer denne trøst.
I alle de generationer, hvor Paya har kæmpet for
at overleve den trivantiske aggression...
...er vi aldrig blevet besejret.
Trivantiske støvler har aldrig betrådt vor jord, og det kommer de heller aldrig til!
Selv alverdens gudeknogle og ild vil aldrig være nok
til at jage os væk fra det land,
der er vores familiers og har været vores forfædres!
Jeg tror på en fremtid, der er langt bedre end vores fortid.
Hvor vi og vores familier kan trives og blomstre
i et land uden had og fordomme
og i sikkerhed for fjendtlige hære.
Og det er den fremtid, vi kæmper for i dag.
Mine payanske medborgere...
...Payas tapre sønner og døtre...
...vær hurtige.
Vær stærke.
Og lad fjenden vide,
at deres blod kan farve vores land rødt,
men det vil forblive, nu og for altid,
payansk land!
-Tok! -Tok!
Paris.
Her, Baba Voss. Ved din side.
Du står igen over for Edo.
-Jeg kan ikke dræbe min egen bror. -Så dræber han dig.
Måske.
Tror du, at du så får syndsforladelse? Tænk dig om, din store klump.
Tænk på dine børn. Hvem skal beskytte dem mod ham?
-Det skal du. -Vær nu ikke dum, Baba.
-Jeg har aldrig takket dig. -For hvad?
Alt.
Det hele.
Før dine børn tilbage til mig i god behold, og så er vi kvit.
Ja.
Men du må gøre noget for mig.
Mor.
Mine børn.
Gid jeg kunne overtale jer til at blive her hos mig.
Hvilken slags prinsesse og prins ville vi være, hvis vi undslog os krigen?
-Det er mit valg, ikke jeres. -Nu vælger vi det.
Pas godt på hinanden.
-Det skal vi nok. -Det lover vi.
Af sted med jer.
Maghra.
Baba.
Kom hjem til mig.
Med vores familie.
Ja.
Toad!
Her, Paris.
Jeg hørte, at du blev posteret her.
En soldat med min rang og mine evner, der bygger barrikader.
Jeg burde være ved fronten.
Havde jeg vidst, du tog sådan på vej,
havde jeg ikke bedt dronningen om at sørge for det.
Hvad taler du om?
Jeg skal ud på en rejse. Jeg tænkte, at du ville tage med.
Hvor skal vi hen?
Det forklarer jeg på vejen.
Gør en hest klar til mig.
En god hest. Din hest! Vi tager af sted med det samme.
Det er et fly.
Ja.
Det må have været skræmmende at falde ned fra himlen i et metalrør.
De blev mindet om, at de slet ikke hørte til deroppe.
Sadlen er ikke blød.
Ved du ikke, at sadlen skal have olie?
Nogle gange behøver man ikke at sige mere end bare tak.
Du er i det gnavne hjørne.
Jeg plejer at marchere mod kampen, ikke væk fra den.
Krigen bliver meget større end bare et enkelt slag.
Ikke hvis vi taber her.
Krigen handler ikke om Trivantes mod Paya.
Verden ændrer sig snart, Toad.
Synet vender tilbage.
Det er det, krigen handler om.
Selv hvis de, der udkæmper den, ikke ved det.
Jeg ved kun, at vores nye dronning ikke bare beder os om at glemme vores tro,
men om at gå i krig mod den.
Maghra er meget mere end en Kane.
Hun er mor til Haniwa og Kofun. De bærer nøglerne til vores fremtid.
Har du drømt den fremtid?
Jeg drømmer et væld af fremtider.
Og hvad afhænger de af?
De afhænger af små ting. Såsom at vi to kommer levende gennem den her rejse.
Det giver ingen mening.
Hvorfor tog du så med?
Fordi du bad mig om det.
Vi slår lejr for natten her.
Gudeflammen er stadig stærk. Vi bør fortsætte.
Nej, jeg har mine årsager.
Det her er stedet.
Du bør sove her sammen med mig.
Hvad sagde du?
Vi kan bedre holde varmen, hvis vi sover sammen.
Det har du da ret i, soldat.
Jeg skal være en sand gentleman.
Hvis jeg troede på det, havde jeg ikke gidet komme herhen.
Der er nogen derude.
Hvad er der galt, Kofun?
Ud over at vi skal i kamp mod kontinentets mægtigste hær?
Ja, ud over det.
Ikke noget.
Hold nu op. Du har næsten intet sagt, siden jeg kom tilbage fra fredsmødet.
Det har været ret hektisk.
Vores mor er dronning.
Du er prins. Jeg er prinsesse.
Vi skal i krig, og du har ikke noget at sige?
Hvad læser du?
Det er en bog med digte. Jeg fandt den i Trivantes.
Var der bøger i Trivantes?
Der var mange overraskelser i Trivantes.
-Vil du læse højt for mig? -Du kan selv læse den.
Vil du ikke nok?
"Drejende og drejende i en stadig videre kreds. Falken kan ikke høre falkoneren.
Ting falder fra hinanden. Midtpunktet kan ikke holde.
Rent anarki slippes løs i verden.
Den blodrøde stormflod slippes løs...
...og overalt druknes uskyldighedens ceremoni.
De bedste er blottet for overbevisning, mens de værste
er fulde af lidenskabelig intensitet.
En stor åbenbaring må være forestående.
Genkomsten må være forestående.
Genkomsten!
Knap er ordene sagt,
før et mægtigt billede fra åndeverdenen forstyrrer mit syn.
Et sted i ørkenens sand.
En skikkelse med løvekrop og menneskehoved.
Et blik så tomt og nådesløst som solens.
Den bevæger langsomt sine lår, mens der overalt omkring den
flagrer skygger rundt af arrige ørkenfugle.
Mørket sænker sig igen, men nu ved jeg,
at tyve århundreders stenet søvn
blev forvandlet til et mareridt af en rokkende vugge.
Og hvilket grumt udyr,
hvis tid endelig er oprunden,
sniger sig mod Betlehem for at blive født?"
-Maghra, flygt! -Harlan!
Harlan!
Trivantiske møgsvin!
Harlan?
Maghra.
Jeg er glad for, jeg blev her for at beskytte dig.
Hvor er du såret?
Stort set overalt.
-Er der flere? -Det tror jeg ikke.
Vagter!
Nej, bliv hos mig.
Det troede jeg aldrig, du ville bede om.
Vi nåede frem før trivantianerne. Slå lejr!
Vi har nu 160 krigere med de ti nye rekrutter fra byerne langs ruten.
Måske er trivantianerne virkelig 250 mand.
Fortet er bygget til at fjerne fordelen ved numerisk overtag.
De smalle render presser trivantianerne sammen
og udligner slagmarken.
Har du kæmpet her før?
Aldrig.
De er her.
Far.
De er alt for mange.
Ayura.
Jeg tæller dem til at være næsten 350.
Gossets spioner tog fejl.
De er her.
Før end forventet.
Det spiller ingen rolle. Hvem kan du se?
Omkring 100 soldater foran porten.
Der må være flere inde i fortet.
Kaptajn...
...jeg spurgte ikke om, hvad du kan se. Jeg spurgte om, hvem du kan se.
Jeg kan se Baba Voss.
Godt.
Vi kæmper mod dem i renderne. Der har vi fordelen.
Trommer!
Vil det være nok?
Nej.
Men vi kan dræbe mange flere af dem, inden vi bliver løbet over ende.
-Nej. -Hvad laver du?
Charlotte.
Nogen må stoppe det her.
-Hvad snakker du om? -Jeg har en ven på den anden side.
Hvis de hører, at dronningen er blevet afsat...
-Haniwa, de dræber dig. -Du må stole på mig.
Far.
-Lad hende gå. -Hvad?
Vi har ikke flere muligheder, min dreng. Lad hende prøve.
-Du burde ikke være her. -Ingen af os burde være her.
Det, du gjorde ved fredsmødet...
Det var dronning Kane, der angreb jeres folk.
Hun ville gøre alt for sin hellige krig. Du skal vide, at det ikke var os.
Wren, jeg vil hellere dø end at gøre dig fortræd. Du må tro mig.
Jeg tror på dig.
Dronningen er ikke længere ved magten.
Min mor overtog tronen, da vi kom tilbage.
Er Maghra dronning?
Ja. Og hun ønsker ikke den her krig.
Du kan tale med Edo.
Nej. Han vil ikke lytte.
Du må prøve.
Hundredvis af trivantianere og payanere dør for en løgn,
hvis vi ikke stopper det her nu.
Det er for sent. Du må gå tilbage.
Hvad?
-Wren. -Bueskytter!
Løb!
Pile klar!
Skyd!
Tekster af: Eskil Hein