Täna hommikul jumalaleek kerkis viimaks, et meid soojendada, printsess.
Tere hommikust, majesteet.
On ilus päev, Maghra. Terve linn rõõmustab koos sinuga.
Kahju, et isa ei saa meiega olla ja sinu pulmapäeva tähistada.
Sirel, lavendel ja mesi.
Sinust saab kütkestav pruut.
Ära kisu.
Printsess, te peate abielutseremoonial eheteta olema.
Ei. Seda käevõru ma ära ei võta. - Seadus on selline.
Toatüdruk, mis su nimi on?
Harmony, teie majesteet. - Harmony? See on ilus nimi.
Ulata oma käsi, Harmony.
Harmony,
kas sul on tavaks printsesse õpetada, mida nad tohivad ja mida mitte?
Võibolla õpetad sa ka oma kuningannat?
Ei, teie majesteet, ei iial. - Siis ole kuss ja lase tal olla.
Printsess on üleni vahune. Sa võid minna, Harmony.
Jah, teie majesteet.
Pennsa rahvas, teisisõnu kõik viimseni,
isegi mõttetud teenijad, peavad seda tõeliseks liiduks pidama.
Ära muretse. Ma mängin oma rolli. - Sa ei tee seda üksinda.
Teen küll. Sina ei pea truudust murdma.
Me kõik saame sellest abielust kasu.
Kui sinu lapsed leitakse ja sinu juurde tuuakse,
aitab see kokkulepe neid kaitsta.
Mõned inimesed solvuksid, kui õde neid nõnda vaigistaks.
Sibeth, sind ei pane miski vaikima. Jumal teab, et olen üritanud.
Nii.
Mäletad, kui me olime lapsed ja ma pesin sul pead?
Ära lõpeta.
Palun.
Palun, kas sa võiksid lihtsalt… lihtsalt eemale hoida?
Ma luban, et mitte keegi ei tapa mind teerajal.
Siis mitte, kui mina siin olen.
Haniwa. Haniwa, oota mind.
Kuule, pole ju üldse halb, kui sul on sõdalane pidevalt kõrval.
Mina olen tänulik sinu ja su noolte eest.
Ma kuulen, et mõtled.
Eile ma leinasin oma ema.
Täna on ta elus ja printsess.
Ning mina meenutan kõiki hetki oma lapsepõlvest,
teadmata, mis oli tõsi, ja mis on ikka veel.
Peagi saame teada, kallis.
Liiga hilja.
Tead, ma pole sulle ohtlik.
Sa pead mu põlastust hirmuks.
Räägi, ülemnõialeidja, kui palju elusid oled sa võtnud?
Piisavalt, et oma hing korduvalt ära needa.
Ja ometi oled sa valmis tapma kuninganna, keda teenisid.
Sinu jaoks pole piisavalt needmist.
Ei. Ma kahtlustan, et mitte.
Kas kõik on korras? - Jah, hästi.
Oleksime pidanud veel ühe öö puhkama. - Ei, see on tühiasi.
Kui sul pea otsast veereks, tassiksid selle süles Pennsasse.
Ei, laseksin sinul tassida.
Ai.
Need vaprad sõdurid surid,
kui üritasid takistada mõrvar Baba Vossil Trivantesest põgeneda.
Nad surid kangelastena ja nende eest makstakse kätte.
Vabariigi vaprat sõdurit mäletatakse igavesti.
Trivantese püha poeg on nüüd meis kõigis.
Rendayo. Mu poeg.
Proua Orrie.
Rendayo oli patrioot ja kangelane.
Ma imetlesin teda tohutult otsekui oma lihast poega.
Tema surma põhjustajad kannatavad kindlasti. Ma tõotan seda.
Sul on mulle uudist?
Jah, kindral Voss. Varjupaika otsiv nõialeidja.
Nõialeidja.
Kui nii, on mõni Tamacti Juni sõduritest esimest korda ära hüpanud.
Mida ta pakub? - Ta on valmis rääkima ainult teiega.
Küllap ta kahetseb seda.
Too ta siia.
Tule.
Mina olen ülemjuhataja Edo Voss. Kuuldavasti soovid sa minuga rääkida.
Jah, söör.
Sa oled esimene kuninganna nõialeidja, keda kohtan,
ja kes pole juba minu mõõga otsa torgatud.
Mul on infot, mida soovite, söör.
Ja miks peaksin ma usaldama sõdurit, kes reedab oma riigi?
Minu riik pole enam selline, mida ma vandusin kaitsta.
Kuidas nii?
Ma andsin vande kaitsta Paia kuningriiki kurjade nõidade eest ja seega…
Ma olen nõialeidjatega tuttav, poiss.
Ka nendega, kes on nägijad või tahavad nägemist tagasi.
Ja nüüd kuulutas teie kuninganna, et nägijad polegi nõiad.
Jah, söör.
Tegelikult väitis ta koguni, et kannab oma üsas silmanägemisega last.
Jah, söör.
Poiss, kas sa deserteerisid tõesti oma väest, et kindla surmaga kohtuda
ja rääkida mulle midagi, millest luurajad mitu päeva tagasi ette kandsid?
Sandistage ta ja müüge orjapidajatele. - Ei.
Tule. - Söör.
Komandör Voss, on ka teisi. - Stopp!
Teisi?
Kuninganna laps pole Paia kuninglikus peres esimene nägija.
On veel kaks täiskasvanut.
Ja need suureks kasvanud lapsed…
Kas üks neist on tüdruk, kelle nimi on Haniwa?
Jah.
Nii et see on Pennsa?
Jah.
Kas alati on nii vaikne?
Ei. Mitte kunagi.
Midagi on valesti.
Eespool on sõdurid.
Jää siia ja ole vait.
Kas peaksime muretsema? - Meie mitte. Sina.
Asi läheb keeruliseks. - Miks? Kas mu ema pole siin?
Ta on siin. - Milles siis probleem?
Asi on selles… et ta kuuldavasti abiellub täna.
Baba, mu arm…
Andesta.
Ema?
Ema!
Kofun?
Ema. Ema! Ema!
Sa oled elus. - Kullake.
Ma olen sind otsinud meie lahkumineku päevast saadik.
Ma ei loobunud kunagi.
Ema, mulle öeldi, et sa abiellud täna. See pole ju ometi tõsi?
Ma selgitan kõike.
Kus su isa on? Ja Haniwa?
Isa läks Trivantesesse Haniwat päästma. - Trivantesesse?
Printsess Maghra, on aeg.
Oota. Miks Trivantesesse?
Mis Jerlamareliga juhtus? - Kuidas sa täna abiellud?
Lord Harlan ootab, kuninganna on rahutu.
Ma tulen. - Kes on lord Harlan?
Pärast selgitan. Ma pean minema.
Usalda mind. - Ema? Sa ei tohi seda teha.
Ma ei saa seda peatada. Sinu isa mõistaks.
Ta ei mõistaks, miks ta surnud naine teise mehega abiellub.
Kofun… - Ära korruta mu nime. Lõpeta see jama!
Ma ei tea, mis toimub, ema, aga sa ei tohi seda teha.
Ole tasa!
Ma olen ikka veel ema, keda sa teadsid, ja sina oled ikka veel mu poeg.
Aga olukord on muutunud.
Ma teen seda sinu ja meie kõigi pärast.
Nii et jää siia. Jää siia minu tuppa
ja ära kellegagi räägi.
Me räägime siis, kui kõik on möödas. Ma luban sulle.
Ma luban. - Ära tee seda.
Ära tee seda. - Ma pean.
Mul on nii palju küsimusi.
Hea küll, aitab.
Oodake üks hetk. - Paris?
Naine.
Ma tunnen palavikku läbi su riiete.
See ei tapa mind. - Sa vajad ravitsejat.
Pennsast otsime. - Baba. Sa sured enne, kui sinna jõuame.
Me oleme nüüd Järvemaal, valjeerid on lähedal.
Nad pakuvad meile varjupaika ja ravitsejat.
Papa?
Palun.
Olgu, kallis.
Mina ei saa koos teiega valjeeride maale tulla.
Meie läheme sinna.
Saage aru, et varjatud võimud polnud minu jaoks varjatud.
Valjeerid kannatasid minu tõttu tohutult.
Ole vagusi ja löö siia laagrisse. Me otsime su lahkudes üles.
Või ka mitte.
Meie Jumal, sinu taevase leegi paistel…
täitugu sel erilisel päeval sinu tahtmine, kui luuakse see kõige püham liit.
Juhenda meid, tühjenda teerajad,
mõista hukka meie vastu patustajad, väänelgu nad sinu tules ja tossus.
Sest sinule kuulub pimedus, vägi ja hiilgus.
Igavesest ajast igavesti.
Printsess Maghra ja lord Harlan…
Te astute sellesse liitu lõhnastatud hiilgusega kaunistatult.
Te tõotasite oma pühendumist teineteisele
kehade ja hingede ühendamisega Jumala palge ees.
Seega, mulle antud jumaliku talituse alusel, te võite oma liidu sõlmida.
Aitäh, sullegi.
Printsess Maghra.
Iga Harlani naine on ka minu õde. - Maghra, sa mäletad mu venda.
Aitäh. - Kerrigan. Ma vahetasin su mähkmeid.
Meie kõigi õnneks on mul nüüd selleks oma inimesed.
Aitäh.
Suur tänu.
Vabandust.
Hea küll, mine. Mine juba.
Kas oleme lähedal? - Jah.
Sest see jõmm ei pea enam kaua vastu ja tassida me teda ei jaksa.
Kes seal on? Tutvusta ennast.
Kes siseneb valjeeride maale ennast teadustamata?
Vend! Me pole ohtlikud. Mina olen Paris.
Me oleme viimased alkenid.
Ei. Mina olen viimane alken.
Hoplaa-hei. - Hop-hop-hop.
Vibu!
Lõvi.
Vibulõvi.
Paris.
Kofun?
Kas sina oled?
Pole vaja karta.
Olen su tädi Sibeth.
Ma rõõmustasin, kui kuulsin, et viimaks jõudsid.
Me oleme sind nii pikalt oodanud.
Kas sa embad mind?
Sa oled oma vanematest pikem.
Kas sa soovid midagi? Ükskõik mida juua? Lasen tuua.
Ei. Aitäh.
Kui traagiline, et me kohtume alles nüüd esimest korda.
Sa jahtisid meid kogu mu elu.
Kui Maghra oleks endast varem teada andnud,
oleksin ma teda kaitsnud, sindki kaitsnud.
Ta teadis seda.
Me jahtisime Jerlamareli ja tema lapsi. Ma ei teadnud, et nad on Maghra lapsed.
Minul lasti uskuda, et Jerlamarel tappis mu õe.
Pidasin teda saatanaks.
Sa tead, et see pole tõsi. Miks mu ema ennast varjas?
Mis iganes vigu ta tegi,
soovis ta kindlasti sind ja sinu õde kaitsta.
Seda püüan minagi praegu teha. - Isegi pärast sinu käsku
usutakse Paias endiselt nõidade põletamisse.
Ma olen pannud neid meelt muutma.
See võib pisut aega võtta,
aga paiad õpivad, nii nagu minagi,
pidama nägijaid õnnistatuteks.
Kui keeruline oli sul
siia rännata ja saabuda oma ema pulmapäeval.
Maailm on ilmselt pahupidi.
Aga tea seda,
mitte keegi pole sinu vastu, kuni sa oled minu kuningriigis.
Kas sa usud mind?
Ma ei tea.
Tahan uskuda.
Olgu pealegi.
Paljud head asjad algavad… kirega.
Ma lasin su toa valmis panna. Kas räägime varsti jälle?
Kuninganna Kane'i sõjanõukogu koondab vägesid.
Ja üks paiade väejooksik rääkis meile, et printsess Maghra on naasnud
koos kahe täiskasvanud lapsega, Haniwa ja Kofuniga.
Mõlemad on nägijad.
Paiade fanaatikud põletavad nad tuleriidal.
Nad täidavad kuninganna käsku.
Kuningliku pere kaks nägijat last on nüüd täisealised
ja nad on suurem hädaoht.
Me ei tea nende kavatsusi.
Me teame, et nad otsustasid ülemnõialeidja vangistusest päästa.
See on piisav kavatsus. Peame kohe löögi andma.
Paiadest oleks enesetapjalik meid rünnata.
Kuninganna võib olla hull, aga ta pole lollpea.
Siiski on need murettekitavad arengud.
Võin meie väed mõne…
Ei, pea hoogu, Edo.
Ganiidid korraldavad meile läänes ikka pasarahet.
Ja sina ise kuulsid, mida nõukogu idarinde avamisest arvas.
Sa ei suuda auku pähe rääkida. - Ei. Teie teete seda.
Sa ülehindad minu mõju. Ma olen ainult kolmandik kolmevalitsusest.
Aga siiski,
ma kauplen nõukogult välja paiadega diplomaatilise tippkohtumise korraldamise.
Trivantlased ei luni rahu! - Me teeme, mida vaja.
Ja sina täidad käsku. Kas on arusaadav?
Jah, söör.
Vähemasti annab see meile aega paar pataljoni itta manööverdada,
kui seda vaja läheb.
Selge.
Ma annan sulle nõukogu otsusest teada.
Hinga aeglaselt ja sügavalt, Baba, ja joo seda.
See annab sulle jõudu.
Millal sinust ravitseja sai?
Ma polegi veel, aga olen siinsetelt ravitsejatelt õppinud.
Need juured leevendavad põletikku, et palavik üle läheks.
Te olete meie pärast nii palju kaotanud.
Ikkagi võtsite meid vastu.
Oleme üks hõim, mäletad?
Jah, mäletan.
Kofun?
Ei. Ma pole Kofun.
Mida sina siin teed?
Maghra, kus mujal ma meie pulmaööl olema peaksin?
See pole abielu. Me sõlmisime liidu.
Seda küll, aga mõlemad on võimalikud.
Pane püksid jalga, Harlan. Ma vajan su abi.
Kohe. - Hästi.
Mul lasti sulle faasanit ja õlut toimetada.
Ära muretse, ma ei lisanud mürki, kui seda kahtlustad.
See ei tulnud pähegi.
Ja mul polnud mürki käepärast.
Meie alkenite vennad ja õed,
kui te viimati tulite, saatsime teid ära.
Te ravisite meie Vibulõvi terveks. See on enamat, kui lootsime.
Teie naasmine tõi meile lootuse sõnumi.
Me kartsime, et toote nõialeidjad meie juurde,
sest varem käies nad ütlesid, et alkenite seas varjavad ennast nägijad.
Nad tapsid mehi, naisi, lapsi.
Nende mõõgad ei teinud vahet,
sest nõialeidjad uskusid, et teame nõidadest.
Ellu jäeti ainult need, kes pidid hirmu levitama.
Aga me taastame ennast. Teeme juba lapsi.
Me saame jälle terviklikuks, et austada arvukate kadunute mälestust.
Lõpetage!
Nüüd kuulsime aga, et kuninganna ei saada enam nõialeidjaid,
sest ta ei otsi enam nõidu.
Kuninganna võib veel meelt muuta,
aga täna tähistame teie põgenemist Trivantesest ja naudime oma vabadust…
[märgikeeles] Tamacti Jun on siin.
…olgugi see üürike, kuninganna ja nõialeidjate ikke alt.
Me elame ebakindlal ajal,
aga oleme lootusrikkad,
et tulevik on minevikust rahumeelsem.
Kas sa läksid arust ära?
Valjeerid väärivad kättemaksu. Ma võlgnen seda neile.
Ei, mulle võlgned, nõialeidja.
Arvad, et ma ei taha sinu häält kuuldes su kõri lõhki rebida?
Sa mõrvasid ka minu rahva.
Aga sa ei sure.
Sinu karistuseks on elada oma tegude tagajärgedega.
Ka surm tuleb välja teenida, nõialeidja, samamoodi nagu elu.
See on tema lemmikkoht.
Ja… tema lemmiktool.
Kerrigan. Ärka üles, raisk. Kuule.
Printsess.
Ma tunnen veel lilleõite lõhna.
Te peaksite kodus olema, higiste linade vahel püherdama.
Ma vajan su abi.
Vend, kas sa ei saa hakkama? - Sa pead piiri ületama.
Mis kauba järele? - Tema tütre Haniwa.
Trivantese sõjavägi võttis ta vangi.
Jah.
Jah, kerige perse.
Palun.
Printsess, minu alal on tavaks,
et sõjaväelasi välditakse, mitte ei otsita neid taga.
Kerrigan.
Kui ta on tõesti sõjaväekasarmus, ei saa ma teda sealt päästa.
Ole nüüd. Vangivalvurid on sama äraostetavad nagu kõik teised.
Võimalik.
Aga selleks on palju münte vaja. - Sinu või nende jaoks?
See solvab mind, printsess. - Ei solva.
Ei, tegelikult mitte. Ikkagi oleks kõvasti nihverdamist.
Kui sa ta leiad, siis kuidas ta ohutult Trivantesest ära tuua?
Linnast välja saada on lihtne.
Ma olen juba aastaid ganiitide ogalilli Trivantesest Pennsasse sahkerdanud.
Ma tean iga auku ja tunnelit, mis sinna viib ja sealt välja toob.
Nii et sa teed seda?
Võta seda… oma pulmakingina.
Ma lahkun, kui jumalaleek soojeneb.
Sa lahkud kohe.
Tule. Aja ennast püsti.
Ei. Praegu on vale aeg.
Paris? Kuidas sa võisid ta siia tuua?
Kuidas võisid sa temaga isegi sama õhku hingata?
Me vajame teda. Tal on uus eesmärk.
Ei. Ta sureb täna minu käe läbi.
Ta tappis mu ema.
Jah. Peagi maksab ta selle eest.
Ma ei suuda sind uskuda.
Sa oled reetur. - Ta on meie ainus lootus Maghra leida.
Nõialeidjad korraldasid valjeeride veresauna.
Neil on selle kohta midagi öelda.
Palun. Sa ei tohi neile rääkida. Ei tohi.
Ma usaldasin sind. - Vibulõvi. Vibulõvi.
Sa tunned mind.
Sa tunned mu südant.
Tüdruk.
Lahkuge enne jumalaleegi tõusmist.
Kauem ma teie saladust ei varja.
Kofun?
Olgu tänatud jumalaleek.
Käskisin sul minu toas püsida. - Ma tean.
Ma olen siin.
Anna andeks.
Ma tean, et see jätab sulle väga imeliku ja ärritava mulje.
Ma luban sulle, et selgitan kõike,
aga sa ei tohi mulle enam sedasi vastu hakata. Siin pole turvaline.
Minu õde tuleb… - Sibeth.
Ole mureta. Me kohtusime.
Ta käis pärast su pulmi minu juures.
Kofun.
Ära usalda teda. - Miks mitte?
Tema pole mulle terve elu valetanud.
See pole nii lihtne.
Sa reetsid täna oma mehe.
Sa reetsid meid kõiki, ja mitte esimest korda.
Sa oleksid võinud nõialeidjatele öelda, kes oled, kui me lapsed olime.
Sa oleksid võinud alkenid päästa. Me poleks pidanud terve elu põgenema.
Minu õde poleks võtnud omaks võõraid silmanägemisega lapsi.
Ta oleks meid kõiki tapnud. Ma püüdsin kaitsta teid nii, nagu oskasin.
Meile valetades. - Muidugi valetades.
Tõde oleks sind tuleriidale viinud. - Ei.
Me ärritasime sind. Meie silmanägemine ärritas sind alati.
Seepärast olidki nii vihane, kui kuulsid, et lugeda oskame.
Oli ju nii?
Sa ei rääkinud meiega. Ütlesid, et sa ei tunne meid enam ära.
Kas sa ennast tunned ära, ema?
Sest mina ei tunne.
Sina ja Haniwa kuulute maailma, mida ma iial mõista ei suuda.
Ma kartsin, et kunagi võtab see teid minult ära.
Tundub, et võttiski.
Mida sa Haniwa ja isaga teed?
Lord Harlan saatis juba kellegi neid otsima.
Jah, kindlasti tahab sinu uus mees su vana mehe üles otsida.
Sa küsisid minult, kas ma mäletan, kui paljud olen tapnud.
Sama hästi võiksin sinult küsida, mitu korda oled täna hinganud.
Kui kuninganna jättis mind verest tühjaks jooksma…
langesin ma lovesse.
Ma polnud surnud… aga ka mitte enam elavate kirjas.
Ja sel hetkel…
ootamatult…
tabas mind nägemus.
Tead, mida ma nägin?
Ma nägin nägusid.
Ma nägin kõigi…
tapetud ja piinatud meeste, naiste ja laste nägusid.
Ma kuulsin nende karjeid.
Ma tundsin nende valu.
Aga kõigi nende nägude seast…
ei leidnud ma oma naist ega oma lapsi.
Ma polnud kohal, kui kuninganna Kane nad une pealt uputas.
Selle asemel…
nottisin ma kõiki neid nägusid maha.
Pikki aastaid oled sa pimeduse eest võidelnud.
Nüüd pead võitlema valguse eest.
Sa poleks pidanud tüdrukut takistama.
Hea küll. Enam ei peatu. Me kõnnime Pennsasse välja.
Ära pelga.
Sul avaneb suremiseks palju võimalusi.
Meil kõigil.
Ma arvasin alati, et kuna mina olen nägija ja sina mitte,
on see meie suurim erinevus.
Ma arvasin, et meie vahel on lai lõhe.
Aga iga kord, kui ma olen trööstitus olukorras,
Valgustuse kojas, Trivanteses, leiad sa mind mingi nipiga alati üles.
Sa oled minu tütreke. Kofun on minu poeg. Maghra on mu naine.
Kuni ma elus olen, ei lahuta meid miski. Jah.
Tean, et minuga pole lihtne.
Ei ole.
Siit on Pennsasse kahe päeva tee.
Milline Pennsa sinu arust on?
Kihav.
Milline kuninganna sinu arust on?
Ta on nagu Maghra. - Jah.
Kas me teame üldse, kes Maghra on?
Tõlkinud Janno Buschmann