Kas tunned suurt valu?
Ainult pakitsust.
On aeg.
Ei midagi.
Ei midagi! - Isa. Isa.
Ma ei näe. - Rahu. Jää rahulikuks.
Oloman, see ei toiminud. - Isa, palun.
Proovime uuesti. Tee see operatsioon uuesti.
Vabandust, midagi muud ei saa teha.
Sa eksid! Midagi peab olema.
Oloman. - Isa.
Sa pead edasi lugema. Kõiki meditsiiniraamatuid, kõike.
Vastused on seal. - Isa, ma olen kõiki raamatuid lugenud.
Ja need kinnitavad, et sinu sarvkestad on lootusetult kahjustatud.
Sa ei otsi piisavalt hästi!
Ma ei jää pimedaks.
Kuuled?
Ma ei jää pimedaks!
Mis on?
Ära võta midagi pähe.
Ülemleitnant Wren. - Jah, leitnant.
Avage värav!
Jah, söör!
Ja seejärel…
tõusis suur trivantlane Toliver, kes oli haavatud, ent mitte surnud…
oma väsinud jalgadele ja istus sadulasse.
Kuigi kõuemürin ja vihm tuimastasid tema taju,
juhatas ta oma väsinud mehi läbi Vereväljade kõrge rohu…
ganiitide kindlusesse.
Tema juhtimise all suutsid 20 Trivantese sõdurit
ganiitide horde tõrjuda…
terve öö
ja veel järgmise hommikuni, kuni saabusid ülekaalukad pataljonid.
Kuhu sa mind viid?
Küll näed.
Ma pole kunagi varem nii kõrgel olnud. - Jah?
Nooremana ronisin ma kõigisse tornidesse.
Nägijana tundsin ennast ainult siin turvaliselt.
Mulle meeldis käia seal, kuhu teised ei saanud tulla.
Ja nii leidsin ma selle koha.
Sestsaadik olen selle eest hoolitsenud.
Inimesed hindasid silmanägemist.
Meie kunst on kuuldav, katsutav või nuusutatav.
Nende maailmas oli kõik nägemiseks.
Inimesed ka. - Mida?
Ka meie olime nägemiseks.
See oli minu lemmik.
Ma mõtlesin välja lugusid sellest tüdrukust piltidel.
Panin talle nimeks Gwendolyn.
Tema nimi on Alice.
Sa oskad lugeda.
See raamat on „Alice Imedemaal“.
„Alice oli juba väga väsinud oma õe kõrval jõepervel istumisest,
kus polnud midagi teha.“
„Paar korda oli ta piilunud raamatut, mida tema õde luges,
aga seal polnud pilte ega kõnelusi.“
Ei!
„'Ja mis kasu on raamatust,' mõtles Alice,
'kus pole pilte ega kõnelusi?'“
Lõpeta.
Vanem vend, sa pead hästi vastu.
Sinu haavu ei anna võrreldagi armidega, mille mu seljale jätsid.
Mida sa Haniwaga tegid?
Haniwaga?
Sa kardad oma tütre pärast.
Hirm on valust hullemgi, mis?
Minul oli poisikesena niimoodi.
Valu, mida sa mulle tekitasid,
oli peaaegu sama suur kui hirm teadmisest, et see on tulekul.
Et sina olid tulekul.
Ja ma luban sulle,
et Haniwa tunneb igal õhtul samasugust hirmu nagu mina.
Edo, palun lase ta vabaks.
Sa olid mu vend.
Ma olen ikka veel su vend. Mul on kahju. Oleksin pidanud sind kaitsma. Aga sunniti…
Sa ei tea, mida kahetsemine tähendab. Veel mitte.
Aga saad teadma.
Sest ma hoian sind siin…
ja piitsutan sind igal õhtul sama kaua kui sina mind.
Ja aastate pärast,
kui ma otsustan su viimaks tappa,
nutad sa tänutundest.
Hoidke teda teadvusel.
Edo. - Tahan, et ta iga hoopi tunneks.
Ei. Edo, lase Haniwa vabaks.
Edo. Edo!
Edo!
Edo, ei! Lase ta vabaks!
Edo!
Tak.
Peatume, et kusel käia ja kanistrid täita. - Jah, söör.
Ma tahan pesta.
Hoia mu meestest eemale.
Nad on näljased ja väsinud
ja neile ei meeldi nõiad ka parimal juhul.
Tule.
Kui paljude nõidadega oled sa varem rääkinud?
Sina oled esimene.
Kui ma olen esimene, siis kust sa võtad, et mind tuleb karta?
Sinusugused inimesed hävitasid vana maailma oma masinate ja mürkidega.
Vastutasite miljonite inimeste surma eest. - Teie aga tuhandete surma eest.
Te hävitasite alkenid…
minu hõimu maamunalt.
See oli nõidade varjamise hind ja kuningriigi seadus.
Te tapsite lapsi. Imikuid.
Mind polnud seal.
Või mida sa oleksid teinud?
Mina olen nõid. Kes on rohkem inimesi mõrvanud? Sina või mina?
Mu kuninganna,
ma esitlen teile Pennsa kõige helgemaid päid, teie riiginõukogu.
Mis nõukogu?
Teie riiginõukogu, mu kuninganna.
Teie nõustajaid ja käskude elluviijaid.
Me kogunesime siia mitte riiginõukogu, vaid sõjanõukogu pärast.
Majesteet, protokolli kohaselt kutsutakse sõjanõukogu kokku
alles pärast ametlikku sõjakuulutust.
Ta hakkab mulle protokollist rääkima.
Sõda kuulutati meile.
Kapten Gosset, ma muretsen, et te ei mõista, mis on kaalul.
Ma mõistan väga hästi, majesteet.
Ning ma kõnelen siin täie austusega ja teie soovidest lähtudes.
Kui me tahame Trivantese armeele vastu seista,
siis peame koondama kaitset terves kuningriigis.
Kapten Gosset… - Kaitset?
Jumal andis meile ülesandeks trivantlaste alistamise.
Me peame valmistuma rünnakuks, mitte kaitseks.
Sibeth… - Kes?
Andestust. Teie Majesteet.
Printsess Maghra, räägi, kui sul midagi öelda on.
Payat nõrgestas Kanzua kaotamine
ja kaos, mis vallandus sinu arvatava surma järel.
Me kuulutasime uue linna pealinnaks.
Võibolla peaksime mõnda aega oma kuningriiki turgutama
ning oma väge korrastama ja tugevdama,
olles samal ajal mõistagi valvel Trivantese hädaohu ees.
Kõik… välja.
Välja!
Sibeth…
Kas sa kuulsid, mis juhtus?
Mis?
Terve toatäis inimesi kahtles vaikselt minu võimus,
mõeldes tegelikult endamisi, kas nad üldse enam alluvad mulle.
Kapten vaidleb mulle vastu.
Poliitikud kaaluvad riigireetmist
ja selle kõige tagajärjel raiutakse meil pead maha,
et meie kuninglik vereliin jäädavalt hävitada.
Ja selles reetmisehaisuga toas
vaidleb mu lihane õde mulle vastu.
Sõda on enesetapp.
Kui paljud inimesed oled sa valmis oma vale nimel ohverdama?
Need, kes surevad, saavad hukka võidukalt.
Paya eest.
Uue maailma eest, mille rajavad meie lapsed.
Kes surevad samuti koos kõigi teistega, sest trivantlased põletavad Paya maatasa.
Sa ei usu ometi, et me suudame nad alistada.
Miks mind ellu jäeti, kui mitte selle jaoks?
Jumal pani mu kõhtu nägijast lapse,
kes hakkab kandma meie isa nime,
et muuta see kuningriik paigaks, mis maailmale silmanägemise tagasi annab.
See on minu saatus.
Jumal hoidku. Sa tõesti usud seda juttu.
Me alistame Trivantese,
võtame nende väed üle
ja meist saab selle maa ainus tõeline kuningriik.
Sibeth.
Kindlasti saab ka teisiti.
Sina ise vaatasid pealt…
kui Tamacti Jun haaras sinu õnnistusega mõõga, et mind tappa.
Ja Jumal ei lasknud sellel sündida. Ära unusta seda hetke, õde.
Ja ära unusta, et mina päästsin su sel päeval,
mitte sina mind.
Haniwa.
Kui see oleks minu voodi, ei leiaks ma põhjust siit väljumiseks.
Ma näitan põhjust.
Kalliskivid.
See on nagu tükike taevast.
Mis kiri seal on?
„Igavesti“.
See on ilus.
Aga see polnud nii.
Ilus?
Igavesti.
Võibolla tunne kestis.
Anna andeks.
Ei.
Paiade kuninganna teatas, et ta ootab nägijast last.
Kuninganna Kane väidab ka, et meie armee ründas Kanzua pealinna.
Kuninganna valetas oma rahvale.
Miks peaksime uskuma, et ta räägib tõtt väidetavast silmanägemisega lapsest?
Kuidas ta seda ette teaks?
Ta võib seda teada, kui isa on nägija.
Ma pean vahele segama, väejuhataja, sest ma tean, kuhu see jutt välja viib.
Me oleme kuulnud mitut teadet vähemalt ühest paiast, kes on nägija.
Sa räägid Jerlamarelist.
Jerlamareli pole olemas. Ta on müüt, ei midagi enamat.
Me ei saa selles kindlad olla.
Kindral Voss, meie läänepiiri ründavad lakkamatult ganiidid,
teie aga tahate avada idarinde pelgalt kuulujuttude põhjal.
Silmanägemine tuleb tagasi.
Ja esimene riik, kes selle väge rakendab, valitseb maailma.
Nõukogu on nendest teoreetilistest vaidlustest väsinud.
Iga riik, mis laseb nägijatel oma ühiskonnas kanda kinnitada,
külvab omaenda hävingu seemneid.
Ja kui silmanägemisega inimesed peaksidki imekombel välja ilmuma,
siis hukatakse nad meie vabariigi ohustajatena.
Teised rahvad ei tarvitse seda teha.
Me pole 200 aastat sõdu kaotanud
ja pole põhjust arvata, et see nüüdki juhtuks.
Teie huvi silmanägemise vastu oli huvitav strateegilise võttena,
aga see kipub nüüd segavaks muutuma.
Me peame pöörama pilgud läände,
kuhu ganiidid on üha rohkearvulisemat väge kogunud.
Rahvas on sõjaväega ühel nõul.
Pank on rahvaga nõus.
Nõukogu on otsustanud.
Aitäh teenistuse eest, väejuhataja.
Tere hommikust.
Ma jäin magama.
Ma ei söandanud sind äratada.
Millest sa mõtled?
Ma juurdlen…
mis juhtuks, kui ma sul minna laseksin.
Sa võiksid kaasa tulla.
Mul on siin oma elu, perekond, karjäär.
Miks elada kohas, kus sind hukataks selle eest, kes sa oled?
Sa räägid nii, nagu oleks silmanägemine ainus asi.
Ma olen Trivantese sõdur.
Ma olen Trivantese rajanud rahva tütar, tütretütar ja tütretütretütar.
Rahvas võitles ja suri selle eest.
See ei päästaks sind, kui saladus ilmsiks tuleb.
Me võime itta rännata.
Sa kohtuksid mu vennaga.
Võibolla leiaksime teisi endasuguseid.
Me aitaksime maailma muuta.
Sa arvad, et oleme erilised.
Aga me pole.
Me oleme lihtsalt… teistsugused.
Minu arust oleme erilised, sest oleme teistsugused.
Kui silmanägemine tagasi tuleb, siis tuleb.
Meie töö pole maailma muuta.
Meie töö on…
kasutada silmanägemist asjade parandamiseks seal, kus oleme.
Ja kuidas me seda teeme?
Noh…
võiksid hakatuseks mulle ette lugeda.
See meeldiks mulle.
„'Ma võiksin rääkida oma seiklustest
täna hommikust alates,' sõnas Alice pisut ujedalt.
'Aga eilsesse tagasi minna pole mõtet,
sest siis olin ma teine inimene.'“
See ongi siis kuulus sõdalane… Baba Voss.
Enam pole sa mingi sõdalane, mis?
Tagasi!
Pikali!
Jää pikali! - Sa lõid mul nina puruks!
Söör.
Baba Voss.
Neli päeva piinapingil.
Ma peaksin sind tänama.
Vabandust. Mul pole pakkuda midagi veest kangemat.
Aga… võta.
Ma tunnen su hääle ära, nõialeidja.
Kuulen seda luupainajates.
Tamacti Jun.
Sa tapsid mu naise.
Pole ime, et sa mind tappa soovid.
Ma olen sulle ja su rahvale palju halba teinud, aga sinu naist ma ei tapnud.
Küll ma kunagi trellide tagant pääsen.
Ja kui see juhtub, teen ma sulle haiget.
Kuula mind. Mind jäeti surnu pähe maha, mitte Maghra.
Ära ütle tema nime! Ära ütle tema nime.
Ma ei teeks talle iial halba. Ta on mu printsess.
Printsess? Mis mõttes? See on ajuvaba jutt, nõialeidja.
Sinu naise isa oli Tema Kõrgus kuningas Wolf Kane.
Ja mina andsin vande kaitsta Maghrat kui Paya troonipärijat.
Sa valetad. Valevorst.
Küsi endalt, mis põhjust oleks mul praegu sulle valetada.
Sa väidad, et minu naine, kelle lapsi sa oled nende sünnist saadik otsinud,
on hoopiski printsess?
Seda ma väidan.
Ja ma ütlen ka sulle,
et ta oli vägagi elus, kui koos kuningannaga teele asus.
Tule. - Küljelt küljele, isa.
Koputa iga viibutuse lõpus.
Libista keppi, kui saad.
Hoia keppi kaugemal.
Sul läheb hästi. Varsti on lihtsam, isa.
Ära räägi nagu lapsega!
Lase lahti!
Ma leian tee kellegi abita! Saad aru?
Mida me teeme?
Ta harjub ära. Anna talle aega.
Jumalaleek.
Sa oled varjanud mind tuntud ja salavaenlaste eest.
Anna oma ustavale teenrile nõu. Anna mulle meelekindlust, et ma teelt ei kalduks.
Ma täidan su tahet… nii nagu sinagi mind hoiad.
Majesteet?
Persse. - Vabandust, mu kuninganna.
Lord Harlan soovib teiega kohtuda.
Saada ta sisse ja lahku. - Jah, mu kuninganna.
Oo jaa.
Ma armastan lavendlipiimavanni lõhna.
Lord Harlan, sul on ohtlik kalduvus mitteametlikuks muutuda.
Seda võiks lausa solvavaks pidada.
Vastupidi.
Ma hindan meie ühist ajalugu.
Oma lapsepõlve teie isa õukonnas.
Ma usun, et see ühendab meid sügavama lojaalsusega kui kuningannat ja alamat.
Või mis?
See toobki mind külaskäigu eesmärgi juurde.
Ma olen ootusärevusest lõhkemas.
Julge samm. Alustada sõda kohe pärast uue pealinna väljakuulutamist.
Kui sul pole selleks jõudu… - Mul pole kaotamiseks jõudu.
Sinu õnneks oled sa võitjate poolel.
Abiellu minuga.
Ahaa. Sellist reaktsiooni ma ei oodanud.
Kui sinu ülbus isegi mind üllatab, oleks ehk aeg maailmavaadet muuta.
Sa vajad mind. Minu armeed ja rahvast.
See on minu armee ja rahvas.
Sa kuulutad sõja maailma kõige vägevamale sõjaväele.
Et oleks lootust võita,
vajad sa siin kõigi meeste ja naiste jäägitut truudust.
Kui Pennsa endale saad, kuulub kogu Paya sulle.
Ma arvasin, et kuulubki juba.
Jah.
Sinu alamad võivad surra oma valitseja kaitsmiseks, aga…
Nad ei vii oma nahka turule, et kaitsta last, keda nad nõiaks peavad.
Ja kui ma sinuga abiellun?
Mina olen siin terve inimpõlve seadusi kehtestanud.
Silmanägemisega lapse kasuisana võin mõjutada vajalike inimeste suhtumist.
Ma ei tea paremat viisi sinu positsiooni kinnitamiseks.
Ja enda oma.
Muidugi ka minu oma.
Miks muidu ma seda teeksin?
Sa võid mu õe võtta.
Hakka tema nägijatest kuninglike laste kasuisaks. Tal on neid kaks.
Kas Maghra pole juba abielus?
Baba Voss on surnud.
Ja nagunii ei võrdsusta paiade seadused alkenite indlemist telkides abieluga.
Vaevalt on Maghra sama meelt.
Lord Harlan, kas sa alahindad oma sarmikust?
Sa räägid temaga?
Jah.
Tule ja põlvita oma kuninganna ette.
Avage värav!
Kaks veerandit üles!
Üks paremale.
Tule. Siia ei saa jääda.
Oota. Oota.
Otse!
Vasakule, kaks sammu.
See poiss on nägija. - Ma ütlesin, et vasakule!
Sa ütlesid, et oled ainus.
See on Edo salaprogramm. Poiss on Jerlamareli poeg.
Kindraliga oli kokkulepe tema treenimiseks.
Jerlamarel?
Kas ta lihtsalt… andis selle poisi ära?
Wren, ta on laps!
Ta andis ka minu ära. Saad aru?
Ta saatis mind surema.
Sa ei sure. - Edo ei lase mind iialgi vabaks.
Haniwa.
Ma teen, mida suudan, et sind kaitsta. Luban sulle.
Sa pead mind usaldama.
Usaldangi.
Mine.
Kindral.
Leitnant. Too vang alla tänavale.
Miks? Mis toimub?
Too tüdruk alla. Kohe.
Papa?
Papa!
Anna andeks. See on minu süü.
Ma tahtsin anda sulle võimaluse viimast korda oma tütre karjeid kuulda.
Enne kui saadan ta vabariigile kasu tooma.
Trivantese rahvas,
siin on suur argpüks Baba Voss.
Mõrtsukas!
25 talve on möödas sellest, kui ta mõrvas Teo Vossi,
minu isa,
ja põgenes linnast.
Aga Trivantese õiglus ei unusta kunagi ja see on halastamatu.
Ei piisa ka tuhandest talvest.
Vedage teda ringi! Üks tiir ümber linna.
Ei. Papa.
Ei! Ei, ei, ei. - Mõrtsukas!
Argpüks!
Haniwa! - Ei! Ei, ei, ei.
Ei, palun. Palun.
Kindral, jätke ta minu juurde.
Temalt saab väärtuslikku luureinfot. - Ei. Ma tegin sulle küllalt tüli, Wren.
Pealegi on tal pakkuda midagi paremat kui luureinfot.
Viige vang minu majja. Kohe. - Söör!
Viige ta!
Mine! Tule. Kohe!
Palun…
Tema Kõrgus kuninganna Kane.
Tema Kõrgus printsess Maghra.
Rahva seas ringi käia? See pole sinu moodi.
Pennsa kodanikud on kroonist liiga kaugel olnud.
Me peame kogu väest neid enda poole võitma.
Ah seda me siis teeme. Võidame neid enda poole.
Jah. Aga kui sa soovid tõeliselt kasulik olla,
siis on ka suuremaid ja strateegilisemaid samme.
Strateegilisi samme? - Ma lubasin sind Harlanile naiseks.
Mida?
Mida? Sa teed nalja. - Ei tee.
Tema Kõrgus kuninganna Kane… - Siis oled sa hullumeelsem, kui arvasin.
Sa pead ametlikku kokkulepet liiga tähtsaks.
Tead, mis see on?
Halvasti moodustunud jumalaluu.
See on abielurõngas, mille valmistas mu abikaasa Baba Voss.
Paiade seadused ei tunnusta alkenite liite.
Sa ei reedaks Baba Vossi, kui ta üldse enam eluski on.
Külmavereline mõrd.
Sõima pealegi.
Aga ma lubasin, et muudan Paya sinu lastele turvaliseks, ja tegingi seda.
Ent sina ei ole mõistnud, kui serva lähedal me kõnnime.
Harlan on Kanzua pärast kahtlustav.
Me võtsime temalt ta linna. Kui me teda heldelt ei tasusta,
siis võime mässu kätte sattuda.
Nagu sa ütlesid, me vajame Harlanit ja armeed, mis talle allub,
kuni see kasulik on.
Abiellu temaga ise. - Et teha temast kuningas?
Me arutame seda, kui oled maha rahunenud. - Ei aruta.
Ketser! Kuninganna on ketser.
Nõiaarmastaja! See on jäledus.
Põletage nõid!
Põletage ta! Koos kogu perega!
Otsige nad üles. - Kohe.
Põletage kuninganna! - Tuleriidale!
Nõid!
Nagu ma ütlesin, sa ei anna aru, kui lähedal me servale oleme.
Põletage ta ära!
Ei.
Tõstan kolm.
Sa blufid. - Kas tahad selles veenduda?
Baba Voss?
Kes sa oled?
Keegi, kes sinu abistamise eest tapetaks. Palun ära midagi küsi, kuni siit pääseme.
Kuhu me läheme? - Ma viin sind Haniwa juurde.
Sa tead, kus ta on? - Jah, aga kiirustame.
Ma kõrvaldasin vahid, aga peame enne vahetust siit lahkuma.
Baba Voss.
Kui põgeneda kavatsed, läheb sul abimehi vaja.
Tulin ainult sinu pärast.
Me mõlemad tahame Maghra leida.
On ainult aja küsimus, et õde tema vastu pööraks, või juhtuski see juba.
Peaksin sind usaldama, nõialeidja?
Ma tean, kuidas kuninganna mõtleb.
Sa ei tea, kuidas teda leida.
Ja kui leiadki, on tema ümber nõialeidjad. Minu nõialeidjad.
Ma ei vabasta Tamacti Juni.
Ta tuleb.
Sinu vabastamine oli riigireetmine.
Ma ei muuda asja hullemaks ülemnõialeidja vabastamisega.
Üles puua saab sind ühe korra. Lahkume kohe, muidu sureme.
Mine.
Siitkaudu.
See ei muuda midagi!
Niipea, kui mul sinust kasu pole,
rebin ma sul soolikad seest ja topin sulle kurku!
Ja õige ka.
Võtke vahtide relvad.
Sa kõnnid liiga kiiresti. Sau peaaegu ei puudutagi maapinda.
Sa oled nägija, eks ole?
Usud või mitte, aga varem varjasin ma seda osavalt.
Lähme.
Haniwa.
Ole mureta. See pole sinu onu Edo.
Kui sa vastu hakkad… läheb lihtsalt kauem.
Truss! - Noss.
Noss!
Jah. Hoia seda Haniwa jaoks.
Edo hoiab teda kuskil üleval. - Hargneme, et ta üles leida.
Tamacti hoiab eemal neid, kes püüavad järgneda.
Ühest mehest ei piisa. - Sellest mehest piisab.
Trepp.
Ära karda.
Ma võin õrnalt teha.
Ei. Ei!
Ei!
[viibeldes] Mine otse edasi. Mina otsin eemalt ja tulen sinu juurde.
Kõik on hästi. Kõik on hästi.
Anna mulle andeks.
Ma teadsin, et sa tuled. - Anna andeks.
Ma pole üksinda.
Baba Voss käskis sulle selle anda. Lähme.
Kui sa lahkusid, olin ma veel niru, ikka veel nõrgem.
Aga küll näed, et see pole enam nii.
Ausalt öeldes lootsin, et sa hakkad rohkem vastu.
Kui sobilik…
et ma tapan su meie isa mõõgaga.
Edo. Anna mulle andeks.
Aga palun tee nii, et minu surmast piisaks.
Luba Haniwal siit lahkuda. Palun.
Tea seda enne kui sured, vend.
Haniwa veedab terve ülejäänud elu minu katakombides
sugumärana…
kes sünnitab nägijatest lapsi minu armeele,
kuni ta üsa seda enam ei suuda.
Ja kui ta ei suuda neid rohkem ilmale tuua…
lõikan ma tal kõri läbi
ja viskan tema laiba samasse sõnnikuhunnikusse,
kuhu ma viskan sinu laiba.
Jäta ta rahule.
Jäta ta rahule!
Haniwa. - Papa.
Kas oled terve?
Me peame minema. Tule. - Vii mind tema juurde.
Kui sa veel kunagi mu laste lähedale tuled,
põletan ma terve selle kuradi linna maha…
ja jätan sind niikauaks ellu,
et sa haistaksid liha oma näolt maha sulamas.
Seal ta ongi.
Sellist Baba Vossi ma tunnen!
Me peame minema.
Tamacti Jun.
Haniwa! Ei, ei, ei.
Haniwa. Ei. Ta võitleb koos meiega.
Ta tappis ema.
Kuula mind. Sinu ema pole surnud.
Mida?
Mis mõttes? - Pärast selgitan.
Praegu peame aga minema.
Kas ema on terve?
Me ei tea. Seepärast peamegi teda usaldama.
Haniwa, palun. Vaata mind. Me peame minema.
Palun.
Vasakule. Idaväravasse.
Tule meiega kaasa.
Ma ei saa.
Palun.
Igavesti.
Haniwa! - Mine.
Haniwa.
Cora!
Cora?
Ta ütles, et ma kaotasin lapse.
Ta oli mu linade vahel vere sees.
Sa tapsid ta.
Ta ütles:
„Mõnikord ei suuda see, mis moodustub, lõpuni areneda, sest on liiga väeti.“
Kuninganna.
Mille sa minu sisse panid?
Tegin seda, mida palusid.
Ma ei palunud seda.
Sul polnud vaja teda tappa.
Muidugi oli.
Keegi ei tohi teada saada.
Ma teatasin, et mul sünnib nägija laps.
Nad hakkavad mind hulluks pidama.
Me heidame uuesti ühte.
Ma teen sulle tugevama lapse.
Vaene poiss.
Sa mu vaene rumal poiss.
Tõlkinud Janno Buschmann