Haluatteko palata Kanzuaan? Sitä ei enää ole.
Luuletteko, että kerron miehilleni -
heidän perheidensä kuolleen dynastianne tähden?
Olen heidän kuningattarensa.
Sitä asiaa pitää harkita uudelleen.
Haluan teidän löytävän tiedot, joita lähdimme etsimään.
Haluan tietää, miksi otimme riskejä.
Haluan tietää, miksi menetin vaimoni.
Jokin on pielessä.
-Haniwa, älä! -Älkää ampuko!
-Oletko Haniwa? -Olen.
-Ja sinä, joka huusit. Entä sinun nimesi? -Kofun.
Näiden puiden takana on silta.
Voitte ylittää sen ja kulkea valaistumisen taloon.
Vain Jerlamarelin lapset pääsevät.
Me kaksi yhdessä, pikkuveli.
Päivä on koittanut. Tapaatte isänne.
Chet, chet!
Chet, chet, chet!
Haniwa ja Kofun. Onpa hienoa nähdä teidät.
Sinä olet...
Jerlamarel, teidän isänne.
Kuningatar ja noidanetsijät löysivät alkennyt.
Pelkäsin pahinta.
Antakaa, kun katson teitä.
Olette varmasti uupuneita.
Autan teitä asettumaan taloksi.
Valaistuksen talo.
En ole nähnyt tällaista.
Löysin talon melkein ehjänä.
Tämä oli vankka vankilarakennus.
Keräsin osia generaattoriin kauan.
Sen ansiosta meillä on valoa, kuumaa vettä ja lämmitys.
Kaikki odottavat teitä.
Kaikki?
Se olen minä.
Veljenne ja sisarenne.
Te pääsitte perille.
Olen veljenne Oloman.
Tässä on Sheva.
-Nonni ja Sammy. -Tervetuloa.
Tämä on Sheena.
Tervetuloa.
Hauska tavata.
Nämä pikkuhirviöt ovat Hayah ja Hoveh.
Teillä on varmasti nälkä. Haetaan ruokaa.
Syömästämme ruoasta ja perheemme seurasta -
sekä uusimmasta veljestä ja sisaresta -
me kiitämme.
Voitte aloittaa.
Nyt teidän pitää levätä.
Haniwa, tässä on sinun huoneesi.
Kofun on viereisessä huoneessa.
Tässä ovat tavarasi ja vuoteesi.
Se on Claude Monet'n maalaus.
Ei toki aito, vaan jäljennös.
Eikö ole kaunis?
On.
Säästin parhaan viimeiseksi.
Tässä ovat suihkunne.
Tässä pullossa on saippuaa.
Lämmitämme veden.
Kirjoissa kerrottiin sellaisesta.
Tämä on mukavampaa kuin pelkkä lukeminen.
Näytän huoneesi, Kofun.
Pitääkö nukkua näissä?
Kyllä kai.
Miksei perhe nuku yhdessä?
Ajattelin samaa.
Tule tänne.
Onpa lämmintä ilman nuotiota.
Isää on ikävä.
Niin minullakin.
Tapaammeko häntä vielä?
En tiedä.
Jätimme hänet yksin,
vaikka äidille kävi niin.
En tiedä, miksi tulimme tänne.
Hänelle ei puhuta.
Häntä ei lähestytä. Henkesi riippuu siitä.
Riippuuko?
Kyllä.
Olitte oikeassa.
Varoititte, että ennemmin tai myöhemmin -
joutuisin katumaan sisarenne valtakautta.
Mutta ette tainnut arvata, miten oikeaan osuitte.
Jokainen sotilas menetti vanhemman, lapsen, sisaruksen tai puolison.
Jokainen voisi johtaa kapinaa häntä tai meitä vastaan.
Jos he saavat kuulla kuningattaren teosta,
heitä ei pysäytä mikään.
Jos?
Miten sen voisi estää?
Ainoat, jotka tietävät siitä, olemme me, teidän noitanne -
ja kuningattaren seuralainen, jota vartioidaan.
Ja kuningatar itse.
Miehesi haluavat kuulla kuningattarensa ääntä.
Miten estämme tiedon leviämisen?
Hän ei saa enää astua esiin kuningattarena.
Mitä se tarkoittaa?
Sitä, että vaihtoehtoja on kaksi.
Joko hän luopuu vallasta vapaaehtoisesti,
siunaa sisarensa seuraajakseen ja alistuu tämän valtaan -
tai hän ei tule tuolta ulos enää ollenkaan.
Hän ei luovu valtaistuimesta ikinä.
En saisi häntä suostumaan siihen.
Teidän täytyy yrittää.
Kuljet prinsessa Maghran seurassa.
Noidanetsijä luottaa vartiointiisi.
Olet siis vannonut uskollisuutta jommallekummalle heistä.
Luultavasti prinsessalle,
sillä noidanetsijä halveksii sinua.
Pysyttele vaiti.
Vielä eilen olin mitä julmimman miehen omaisuutta.
Alistuin siihen, koska vaihtoehto olisi ollut pahempi,
kunnes ei enää ollut.
Mitä olet hänelle velkaa?
Uskollisuutesi ehkä.
Entä tottelevaisuutesi,
tulevaisuutesi ja elämäsi?
Miten muka?
Kuningatar teki selväksi, miten hyödyn ongelman ratkaisemisesta.
Teen nyt sinulle selväksi,
miten sinä hyödyt, jos autat minua.
On hyvä olla prinsessan alainen,
mutta vielä parempaa on olla kuningattaren alainen.
Mitä tämä on?
Lue se.
Joskus oli aika, kauan sitten,
kun sinä vielä ymmärsit järjen ääntä.
Muistan sen version sisarestani.
Tulin tähän, koska toivon, että hän on yhä sisälläsi.
Ja että hän hyväksyy tilanteensa -
ja toimii järkevästi.
"Luopuu kruunusta."
Kiinnitä sinettisi ja vahvista se.
Lue se miehille ääneen jo tänään.
Ja hyväksy se, että jatkat minun valtani alla.
Se on ollut aikamoinen haave.
Kävelit tänne ja luulit, että tekisin sen vuoksesi.
Minunko vuokseni?
Tee se tai ole tekemättä.
Tarjoan sitä armollisesti ja isämme muiston tähden.
Saat itse valita, otatko sen vastaan.
Se ei ole minun valintani.
Tiedät sen.
Se ei ole neuvoteltavissa oleva asia,
jolla voin säästää oman henkeni -
tai tuoda elämääsi kaivattua merkitystä.
Jumalat päättävät hallitsijasta.
Ja silloin kuolema olkoon todistajana,
sillä muuten ei ole perimystä, kuninkaallisuutta eikä lainvoimaa.
Vain surkea valhe, jonka surkeat ihmiset sopivat.
Jos haluat jumaluuteni,
jommankumman teistä täytyy ottaa veitsi ja viedä se.
Jumalan laki, jumalan ääni ja jumalan sanat.
Ne yhdistyvät ällistyttävästi -
sen mukaan, mitä sinä kulloinkin haluat.
On siis sopivaa, että kohtaat loppusi tällaisessa paikassa -
ja julistat jumalan tahdon tukevan sinua,
kun epäonni riistää sinulta kaiken,
jonka väitit kuuluvan itsellesi vähä vähältä.
Tarjoukseni on voimassa.
Tee se tai ole tekemättä.
Sinä saat valita.
Nukuitteko?
Emme oikeastaan.
Voin kuvitella.
Jätitte kaiken tutun taaksenne.
On luonnollista olla hieman hukassa.
Mutta vakuutan, että päinvastainen on totta.
Olette perheenne luona.
Tulkaa, niin näytän paikkoja.
Opiskelemme täällä.
Lyijykynä?
Meillä on paljon opittavaa.
Vai mitä?
Täällä on kirjasto.
Keräsin kirjoja melkein kymmenen vuotta.
Tiedettä, matematiikkaa, lääketiedettä,
historiaa, maantiedettä, insinööritaitoa, kirjallisuutta.
Esi-isämme kirjasivat tarkasti muistiin -
tietonsa ja saavutuksensa jälkipolville.
Kuin he olisivat tienneet, että niitä vielä tarvitaan.
Haluan kertoa teille vaikka mitä tästä siunauksesta.
Siunaus voi tuntua kiroukselta, vai mitä?
Näemmehän päivittäin hukkaan menneet tilaisuudet -
maailmassa ja itsessämme.
On yksinäinen olo.
Niinkö?
Tiedät, mitä tarkoitan.
Meidän piti salata kaikki nämä asiat muilta.
Aivan niin.
Olen etsinyt itseni kaltaisia lähes koko elämäni ajan.
Kuljin Trivantesin halki läntisiin erämaihin asti.
Ja Payanin länsipuolelle aina Atlanttiin asti.
En löytänyt näkökykyisiä.
Näitkö valtameren?
Uin siinä.
Miksi palasit?
Rakentaakseni tämän.
Tiedon linnakkeen -
ja turvapaikan, jonne voimme kokoontua oppimaan.
Voimme opetella ja opettaa muille esi-isiemme tietoutta.
Sanoit, ettet löytänyt näkeviä.
En niin. Siksi tein teidät.
Olemmeko me kaikki lapsiasi?
Kyllä olette. Sinä, Kofun,
Oloman ja Sheva.
Kaikki paitsi kaksi nuorinta.
He ovat Olomanin lapsia.
Entä äidit?
He rakastavat äitiään, kuten tekin.
Äidillenne on täällä paikka.
Äitimme kuoli.
-Mitä? -Noidanetsijät tappoivat hänet.
Se on ikävää.
Pidin hänestä.
Et kovin paljon, kun lähdit.
-Kofun. -Hän kantoi lapsiasi.
Jätit meidät kaikki.
Etkö halunnut nähdä meitä -
ja tutustua meihin?
Sinulla on oikeus suuttua.
Valehtelisin, jos kieltäisin -
katuneeni käytöstäni joskus.
Olin nuori ja usein hölmö.
Valitun rooli ei tee minusta täydellistä.
Kaukana siitä.
Mutta minut valittiin. Sinun täytyy tajuta se.
Synnyin näkevänä sokeille vanhemmille.
Synnyin tämän pimeän maailman -
ja paremman maailman välille.
Meillä on jumalallinen tehtävä. Meidät muistetaan.
Nimemme mainitaan ihmiskunnan historiankirjoissa.
Näytän nyt generaattorin.
Mitä sinä teet?
Hän ei välitä äidin kuolemasta.
Totta kai välittää.
Hän järkyttyi, mutta äiti ei ollut hänen vaimonsa.
Äiti vain teki hänelle lapsia.
Meidät. Puhut epäreilusti.
Uskooko tuo mies, että meidät valittiin tuomaan valoa maailmaan?
Valittiin.
Me synnyimme.
Sano, miksi haluat. Olemme eläneet tähän asti pelossa.
Jahtaajamme saisivat pelätä meitä.
Haluatko olla pelottava?
Mieluummin se kuin joutuminen roviolle.
Onko valmista?
Onko tuo hiiltä?
On. Meillä on oma kaivos aidan toisella puolella.
Payanin mailla riittää hiiltä.
Sen avullako saatte valot?
Kyllä. Näytän sen.
Oloman.
Huomenta.
Hiilen polttaminen höyrykattilassa synnyttää höyryä.
Se pyörittää turbiineja ja generaattoria, jotta saamme sähköä.
Rakensitko tämän yksin?
Kyllä. Kokosin sen uudestaan.
Oloman opetteli käyttämään sitä kunnolla.
Lisäsin vain paineventtiilin.
Painetta pitää säädellä.
Muuten höyryä ei tule tai sitä on liikaa.
Silloin ei tule sähköä.
Kuvitelkaa, mihin pystymme, kun meitä on enemmän.
Valaisemme kaupunkeja.
Mitä sokeat valolla tekevät?
Ne ovat näkevien kaupunkeja.
Meitä on kymmenkunta. Entä muut?
Aiotteko unohtaa kaikki?
Emme tietenkään.
Mutta mitä luonnonjärjestykseen tulee,
sokeat ovat poikkeama, emme me.
He tulevat pian luoksemme -
ja pyytävät siittämään näkeviä lapsia.
Sellaiset lapset koulutetaan täällä -
ja myöhemmin muissa tällaisissa paikoissa.
Jumala, luonto tai miksi sitä haluattekaan kutsua -
on päättänyt palauttaa näkökykymme.
Se vastuu on suotu meille.
-Kiitos, Oloman. -Kyllä, herra.
Kofun.
Jerlamarel vaatii hieman totuttelua.
Pitääkö hän itseään tai meitä jumalina?
Ei, vaan uuden rodun ensimmäisinä.
Ennalleen palautuneina ihmisinä, jotka auttavat kehitystä,
sillä kyyhötimme pelästyneinä eläiminä pimeydessä 500 vuotta.
Pelästyneinä eläiminä?
Toivottavasti tapaat oikean isäni.
Tajuan kyllä.
Minullakaan ei ollut alussa helppoa.
Et ymmärrä, että vaikka näet,
olet silti elänyt pimeydessä.
Anna ajan kulua.
Jerlamarel loi meidät tiettyyn tarkoitukseen.
-Tuomme valon maailmaan. -Niin.
Aloita tällä lapiolla.
Noidanetsijät tappoivat kansaanne.
Suremme heitä.
Valeyat ovat tunteneet heidän sielunsa tuskan.
Pelkäämme, että johdatatte Tamacti Junin tänne.
Lapsemme on loukkaantunut pahasti ja tarvitsee parantajia.
Hän ei kestä luonnossa päivääkään.
Torjutteko hänet?
Jättäkää tyttö,
mutta jättäkää jälkiä, jotka johtavat pois täältä.
Saatte sanani.
Rohkeutta, Jousileijona.
Minne te menette?
Vain jumaltuli tietää.
Valeyat kohtelevat sinua hyvin.
Rakenna itsellesi täällä elämä.
Sinulle ei ole muualla mitään.
Äitisi on hengessäsi.
Unelmoin sinulle pitkän elämän, rakas tyttönen.
Ja monta monituista matkaa.
-Chet, chet. -Chet, chet, chet.
Rohkea leijonani.
Seison Baban rinnalla.
Emme unohda sinua, Jousi.
Olemme nyt kaksin, iso köriläs.
Mitä jumalia suututit, kun jouduit tähän?
Äitini opetti, että surulliset päivät eivät ole onnellisia pidempiä.
Oliko hänkin ennustaja?
Ei ollut. Hän ryyppäsi mielellään.
Mutta se ei vähennä opetuksen arvoa.
Alkaa tulla kylmä.
Sytytetään nuotio, niin käyn metsällä.
Eversti. Tämäpä yllätys.
Onko?
Arvelin, että odotatte minua -
Baba Vossin lasten tultua.
Huolestuin, kun et ottanut yhteyttä,
vaikka lupasit kenraalille niin.
Luulitko, etteivät jousimieheni ilmoita?
Aioin kertoa, mutta meillä on ollut kiireitä.
Me tulimme. Missä vankini ovat?
Miksi juuri nämä lapset ovat hänelle tärkeitä?
Noudatan kenraalini käskyjä.
En kysele enkä yritä ymmärtää.
Kannattaisi harkita sitä.
En ole kenraalin leivissä, vaan olemme kumppaneita.
Hoe tuota, jos se auttaa.
Ovatko he varmasti Baba Vossin lapsia?
Trivantesiin on pitkä matka. Emme halua erehtyä.
Saatte hänen tyttärensä Haniwan.
-Entä poika? -Ei.
Onko meillä ongelma?
Ei ole, kunhan poika jää tänne.
Saanen muistuttaa, että olemme aseistettuja ja suurempi joukko.
Tytön täytynee sitten riittää.
Kofun?
Älä hiiviskele.
Miksi he puhuvat meistä?
Mitä?
Haniwa!
Kofun!
Baba!
Avatkaa ovi!
Apua!
Avatkaa ovi!
Päästäkää ulos!
Haluan ulos!
Haniwa! Ei!
Avatkaa ovi!
Menkää.
Vauhtia.
Vauhtia nyt.
Oletko kunnossa?
Hän oli tyttäreni. Sisaresi.
En keksinyt muutakaan.
Harmi. Hän oli lupaava tyttö.
Entä Kofun?
Mitä hän näki?
Tarpeeksi.
Odotin heitä kauan.
Se oli ikävää.
Teitte voitavanne.
En tarpeeksi.
Enemmän kuin hän, jos paikkanne olisivat vaihtuneet.
Oletko varma?
Olen. Hyvin varma.
Ja vaikka ette myönnä sitä nyt,
tekin tiedätte sen jollain tasolla.
Ette ole syypää.
Isänne olisi samaa mieltä.
Teen sen nopeasti.
Noidanetsijä?
Olet ollut elämässäni niin kauan kuin muistan.
On lähes mahdotonta ajatella sinun puuttuvan -
tulevasta elämästäni.
Tein tähän lisäyksiä.
Jos sisareni hyväksyy ne,
luen ne joukoille siirron alussa.
Kun luovun vallasta.
Seis. Mitä sinä teet?
Anna hänen olla!
Tamacti Jun.
Mitä sinä teit?
Mitä teit?
Kiitän sinua palveluksestasi.
Ei, Sibeth.
Mitä sinä teit?
Maghra, kun koira on purrut,
olipa se ollut miten uskollinen -
ja miten rakas hyvänsä, se pitää lopettaa.
-Tapoit meidät molemmat. -En.
Kun hänen armeijansa kuulee tästä...
Ei se ole hänen.
Hän lainasi sitä.
He kuulevat totuuden.
Sen, että hän tunsi liian syvää syyllisyyttä vammoistani.
Hän riisti itseltään hengen vanhan tavan mukaan.
Uskollinen palvelija loppuun asti.
Jos me kuvailemme tätä eri tavoin,
totuus heikentyy.
Syntyisi hämmennystä ja kaaos, ja menettäisimme päämme.
Tai voimme kävellä täältä yhdessä -
ja kertoa viestimme siitä,
että tämän kriisin hetkellä johdan sotilaitani sisareni kanssa.
Hallitsen ensimmäistä kertaa hänen tuellaan.
Älä pelkää.
Olen tässä.
Olen vierelläsi.
Niin moni asia muuttuu.
Päästäkää irti!
Rauhoitu.
Mitä teit sisarelleni?
Sisaresi on kunnossa.
Annoit hänet trivanteslaisille.
He eivät ole hirviöitä, kuten olet kuullut.
Ilman heidän apuaan -
tämä perheeni olisi kuollut kuningattaren käskystä.
Näkömme ja heidän armeijansa avulla -
kukistamme kuningattaren lopullisesti.
Se vie vuosia,
mutta meillä on vielä maanosan mahtavin armeija.
Meitä ei enää metsästetä, vaan kunnioitetaan jumalina.
Se vaatii uhrin.
Kofun, poikani.
En ole poikasi, senkin saakelin hullu!
Ole vaiti.
Et ansaitse näitä siunauksia.
Viekää hänet taakse. En halua muiden näkevän häntä.
Olen pahoillani.
Sinut viedään rajalle ja päästetään vapaaksi.
Entä sisareni?
Entä hän?
Entä minun sisareni?
Vie kaikki järjestämään varastoa.
Odottakaa kutsuani.
Lapset eivät saa kuulla häntä.
Hei!
Isä, oikealla puolellasi.
Vasemmalla!
Seinä!
-Täälläkö? -Kyllä, täällä.
Jerlamarel!
Missä olet?
Et kai piileskele?
Näetkö minut?
Minä haistan sinut.
Piileskelet saastasi keskellä kuin jokin rotta.
Onko tämä valaistuksen talo?
Täällä ei ole puita.
Eikä ilmaa.
Vain lahoamisen pistävä löyhkä.
Näkösi ja tietosi ovat sairaus, joka tuhosi kaltaisesi.
Et tunne mitään.
Te houkat ette tiedä mitään.
Tule taistelemaan kuin mies, senkin pelkuri.
Baba Voss. Tämä ei ole tarpeen.
Annoit tyttöni trivanteslaisille.
Se on sinun syytäsi.
Kenraali halusi hänet, koska hän on tyttäresi.
Kuka?
Edo Voss.
Edo.
Sinun veljesi.
Luovutitko Haniwan hänelle?
En voinut muuta.
Millainen mies pettää lapsensa 17 vuoden odotuksen jälkeen?
Taistelen koko ihmiskunnan puolesta! Se vaatii uhrauksia!
Satutit minun lapsiani!
He eivät ole sinun.
Heidät tehtiin sellaista kohtaloa varten, jota et voi ymmärtää.
Niinkö?
Revin pääsi irti!
Etkä revi.
Senkin saatanan paskiainen.
Et kai luule voittavasi?
Niin typerä minä olen.
Missä olet, pelkuri?
Muinaisten ase.
Tehokkaampi kuin nuolenne ja miekkanne.
Tiedän, mikä se on.
Se on munattomille miehille.
Et voi voittaa.
Elät ikuisen pimeyden maailmassa.
Minä kuulun tulevaisuuteen, jossa teille ei ole sijaa.
Voi ei. Nyt olet minun maailmassani.
Missä olet?
Kaikkialla.
Kukaan ei lähde ennen kuin palaan.
Haistan veresi.
Niinkö?
Ja pelkosi.
Haistatko omasi?
Valutan veresi kuiviin vähitellen.
Saat tuntea, kun elämä valuu ulos.
Pelkurin kuolema.
Hidas ja märkä.
Chet, chet.
Katso minua.
Sinä teit tämän.
Odota.
Älä tee sitä!
Kofun?
Kyllä.
Oletko kunnossa?
En ole.
Noidanetsijä on kuollut!
Hän oli viimeinen lajissaan.
Kunniakas sotilas, joka tunnusti -
pettäneensä kuningattarensa, valtakuntansa,
jumalansa ja itsensä.
Hän ei voinut muuta kuin valita soturin kuoleman,
joka vaatii vapautuksen perinteiseen tapaan.
Sankari loppuun asti.
Hän jättää harteillemme velvollisuuden -
elää hänen jalon uhrinsa mukaisesti.
Jatkamme eteenpäin.
Rakennamme uuden maailman.
Maailman vailla koettelemuksia.
Maailman vailla tarpeita.
-Maailman... -Vailla pelkoa.
Maailman vailla vihaa.
Maailman vailla taikauskoa.
Uuden polun, joka on täysin toisenlainen.
Tamacti Junin uhraus mahdollisti uuden maailman,
jossa noidenetsijöitä ei enää tarvita.
Lähdemme laventelitielle, kersantti.
Mielenkiintoista.
Jos noidanetsijöitä ei ole, ei ole noitiakaan.
Etsimme perheeni.
Siitä ei keskustella.
Eikä meidän armeijamme sano heitä karkureiksi.
Meidän armeijamme?
Eikö se ole sitä?
Tie johtaa näkevien valtakuntaan.
Tarvitsen näkevän kuninkaan,
jotta saan näkeviä lapsia.
Jerlamarel hylkäsi minut kerran.
Ymmärtänet, etten toista tarjoustani.
Mitä ehdotat?
Kerro pojastasi.
Chet, chet.
Mitä näet, poikani?
Jumalan luista tehtyjä torneja.
Useampia kuin missään muualla.
Savua.
Paris.
Hän on täällä.
Haetaan sisaresi.
Tekstitys: Kati Karvonen