Jeg har ledt efter jer.
Giv jer til kende, så overlever landsbyen.
Heksene er undsluppet.
Besked fra Jerlamarel.
Det er en besked til øjnene.
"Mine kære børn...
...floden er det første skridt på jeres lange rejse tilbage til mig."
Jeg mangler noget.
Noget, der betyder meget for mig. Vi må få fat i det igen.
Jeg tror, jeg ved, hvem der tog vores ting. Se.
Der bliver atter hvisket om dig.
Hvem hvisker? Lady An? Lord Dune?
Hendes død skal ske uden kamp.
Uden beviser på menneskelig indblanding.
Jeg har besluttet, at jeg ikke vil dø for byen. Byen skal dø for mig.
Jerlamarel, du kom aldrig til mig.
Så nu kommer jeg til dig.
Chet-chet!
Chet-chet-chet!
Der var du.
Se, hvad der er sket.
Se, hvad jeg har gjort.
Din historie er slut nu.
Jeres alle sammens... Jeg har gjort en ende på den.
Men min er kun lige begyndt.
Farvel, far.
Jeg har altid elsket dig... selvom du ikke elskede mig.
Jeg beder Dem, min dronning.
Gud har forladt os!
Vi er Payan. Vi er hellige. Vi er udvalgte...
Kom så, vovse.
Dygtig hund.
Udyret har sovet alt for længe.
Nu er det vågent.
Alt ligger foran os...
Alt, der betyder noget.
Tak.
Hvad har jeg gjort?
Du gav mig tid til at være alene.
Du modstod trangen til at afkræve mig svar, jeg ikke kan give dig.
Hvad kan være så vigtigt ved nogle nips, din far har givet dig,
at du vil sætte dine børns og din mands liv på spil...
...for at få fat i dem?
Jeg er overbevist om, at hvis der var mere ved historien, end du har afsløret,
ville du have sagt det til dem først.
Men jeg vil dog sige...
...at der er et andet spørgsmål...
...som jeg har ruget over et stykke tid...
...uden at kunne slå det hen.
Hvad er det for et spørgsmål?
Den dag, du trådte ind i vores liv...
...kan du da huske, hvad det sidste, Jerlamarel sagde til mig, var?
Nej.
Han sagde: "Pas på."
I det øjeblik og hvert eneste øjeblik siden
gik jeg ud fra, at han mente...
"Pas på den kvinde, jeg elsker, og de børn, hun snart føder."
Hans ord har været som en klippe...
...som jeg har kunnet klamre mig til i årenes løb.
Men med alt det, der har forandret sig, siden vi forlod vandfaldet
og begav os op ad floden...
...har jeg spekuleret på, om jeg misforstod ham.
Hvad kan han ellers have ment?
Nu er din mand og dine børn
gået ubevæbnede ind til en alvorlig fare, fordi du bad dem om det.
De tøvede ikke engang.
Det gjorde du heller ikke.
Jeg har kunnet mærke noget vokse i dig, siden vi begav os op ad floden.
Noget i din stemme og din væremåde, Maghra.
Noget mægtigt.
Noget mørkt.
Jeg er stadig den samme, som du har kendt i næsten et helt liv.
Jeg forstår din forvirring, og jeg tolererer din nysgerrighed,
men jeg må bede dig om ikke at antyde, at min mand og mine børn er i fare
på grund af mine ondsindede hensigter.
Eller at deres velbefindende er ligegyldigt for mig.
Tag mig i hånden.
Bed sammen med mig...
...om at de kommer tilbage i god behold.
Det kunne godt være spor.
Hvor?
Det her er latterligt.
Hvad kan I høre?
Ingenting.
Jeg kan høre nynnen.
Ja.
En gruppe mennesker, der nynner.
Det kommer fra den retning.
Nynner? Hvem nynner?
Nynnen.
Hvad er det?
Opayol. Ransmænd.
Der er ikke nogen dernede. Stedet virker forladt.
Det er det ikke.
De går på rov om natten og sover om dagen.
Det er dem, der tog vores ting.
De er helt sikkert dernede.
Jeg kan ikke sige, hvor mange de er.
Jeg gætter på, at de er en del flere end os.
-Langt flere. -Vi vender ikke om.
Jeg gætter også på, at de ikke er så ubevæbnede som os.
Uanset hvor vigtige tingene er for jeres mor,
vil hun ikke have, at I dør på grund af dem.
Og det vil jeg heller ikke.
Men jeg kan snige mig ind og ud, uden de opdager, jeg har været der.
Ingen går derind alene.
Det bliver jeg nødt til.
Det mindsker risikoen.
Jeg kan smutte ind og ud.
Du sagde selv, at de nok sover.
Men hvis du vækker en eneste, vågner resten hurtigt.
Så undgår jeg dem.
Mor vidste, at det ville blive svært,
og alligevel bad hun os om det.
Stoler vi ikke på, at hun godt forstår, hvad det betyder?
Er hun ikke i stand til at træffe sådan en beslutning?
Okay.
I har begge to ret.
Om nødvendigt råber jeg om hjælp.
Jeg bliver nødt til at prøve.
Det er en rigtig dårlig idé.
Vi skulle have stoppet hende.
Hvordan?
Hun ville gøre det for os alle.
Hun ville ikke lade sig stoppe af nogen.
Det har ikke noget med os at gøre.
Det øjeblik, hvor mor nævnte hendes far,
hendes bånd til ham,
traf Haniwa sit valg.
Det var ikke engang en aktiv beslutning. Det var uundgåeligt.
Tanken om en fraværende far,
chancen for at finde ham,
det var bare...
Det var for meget for hende.
Jeg er bange for, at der ikke bliver...
Åh nej.
Haniwa!
Haniwa.
-Trækker hun vejret? -Ja.
-Hvor er hun såret? -Det kan jeg ikke se.
Far!
Vent. Nej... nej!
Nej, stop. Du ved ikke, hvem han er!
Det er jeg ligeglad med!
Hans brystkasse.
Se. Mærk.
Rejs dig op.
Han kan se.
Her er så tomt.
Jeg blev født til lyden af motorer...
...torden, kraft...
...mening.
Hele mit liv har jeg badet i den.
Jeg har aldrig været så langt fra hovedstaden, at jeg ikke kunne høre den.
Jeg har altid spekuleret på, hvordan det ville lyde, hvis jeg begav mig...
...lidt længere væk.
Det viser sig, at verden slet ikke lyder af noget.
Det er ufattelig kedeligt.
Lyt til vandet, min dronning.
Og vinden.
Hvis De lytter efter, hvisker den måske sine hemmeligheder til Dem.
Der er ingen hemmeligheder her.
Der udveksles ingen oplysninger.
Der væves ingen historier.
Ingen styrke, ingen frygt.
Intet.
Er det virkelig sådan, folk lever...
...i fraværet af noget som helst af betydning?
Det er det vel, Deres Majestæt.
Rejsen kræver det,
men jeg tror ikke, at jeg egner mig til at være sådan.
End ikke den mindste del af mig egner sig til den rolle.
Jeg er sulten.
Jeg er sulten!
Jeg er rede til middagen.
Har du fundet æg? Det er sæson for dem.
Kusk?
Jeg kan høre ilden dø ud. Har du fundet noget mad?
Kusk, hvor er du?
Red bålet. Det bliver kvalt i sin egen røg.
Kusk?
Kusk? Svar mig nu, for helvede.
Nyrie!
Nyrie.
Nyrie!
Jeg har det, I vil have.
Jeg har alt, hvad I vil have. Jeg har ringe. Jeg har gudeknogle.
Så bløde.
Ypperlige fingre.
Ingen ringe.
Ingen gudeknogle.
Vi tager dig.
Nyrie?
Nyrie!
Mor, det er os.
Haniwa.
Kom.
Fandt I den?
Tak.
Jeg kan tælle fire.
Hvem er vores nye ven?
Han bliver kaldt Boots.
Vaskebjørnspels.
Det var ham, der tog vores ting.
Ja.
Men han vidste ikke, hvem vi var, og havde intet valg.
Lad mig forklare.
Godt.
Da Jerlamarel forlod os
for som lovet at tage til Oplysningens Hus...
...tog han åbenbart ikke direkte derhen.
Han gjorde holdt vinteren over.
Han henvendte sig til Opayol-stammen.
Han boede hos dem i et år.
Et år?
Men... da hans barn var blevet født...
...genoptog han sin rejse.
Boots er det barn.
Boots er Jerlamarels søn.
Vores bror.
Da Jerlamarel fortsatte sin rejse...
...behandlede Opayol-stammen Boots som en slave.
De tvang ham til at stjæle.
Med forlydender om, at heksejægeren var på togt i området,
søgte Opayol-stammen i sikkerhed andetsteds.
Og de forlod ham her, hvor han måtte klare sig selv.
Barn!
Foreslår du, at vi tager ham med?
Ja.
Ud over at give ham et alternativ til at blive behandlet som et dyr...
...og ud over at han kan være nyttig for os som en dygtig kriger...
Han kan se.
Kan han ikke?
Jo, han kan se.
Er I to enige?
Hvorfor er alle sådan?
Vi er i familie med ham. Vi efterlader ham ikke.
Jeg har stillet de samme spørgsmål som dig.
Jeg har udtrykt den samme skepsis.
Og?
Og hvis jeg skulle forbyde det her, Paris,
havde du nok allerede hørt mig gøre det.
Tror du ikke?
Hvad ved du ellers om ham?
Ud over at han er en dygtig tyv.
Stoler du på ham?
Ingen har nogensinde taget sig af mig, som I tager jer af hinanden.
For at blive en del af det
vil jeg gøre alt, hvad I beder mig om.
Så lad ham komme med.
Lad os begynde at samle en hær af seende...
...så længe de nye rekrutter er villige til at sværge troskab
til den eneste general, vi har blandt os.
Det sværger jeg.
Nej. Vis os det.
Sikke en perfekt dag.
Jeg finder din totale tavshed langt mere interessant end hendes totale tavshed.
Jeg vil være til stede, når de skærer halsen over på jer,
for at minde jer om den fejltagelse, I har begået i dag.
Vi har taget afsked for mange gange
med bekymringen om, at det er for altid.
Lad os aldrig gøre det igen.
Jeg har aldrig fortalt dig meget om ham...
...om min far.
Det har jeg aldrig bedt dig om.
Din baggrund har ikke betydet noget for mig.
Det ved jeg godt. Og din heller ikke for mig.
Han gav mig den, den dag han døde.
Den havde været i hans familie, så længe han kunne huske.
Åbn den.
Alt det besvær for det.
Du må have elsket ham højt.
Han var en god mand.
Venlig, klog.
Han ville have kunnet lide dig.
Lad os nu ikke overdrive.
Gid jeg havde kendt ham.
Måske kan du fortælle mig mere om ham engang.
Det vil jeg nok gerne.
Kofun har ret.
Jeg må se at komme af sted.
Naturligvis.
Den dreng, Boots...
Du stoler ikke på ham, vel?
Jeg har ikke tænkt mig at stole på nye bekendtskaber.
Aha.
Hvorfor lod du ham så komme med?
Du tror, jeg havde noget at skulle have sagt.
Jeg mener det.
-Ja. -Hvorfor forbød du det ikke?
Fordi ved rejsens mål...
...møder de en ny far.
Jeg vil ikke give dem grund til at ønske sig en.
Kofun forstår vores valg.
Det har han altid gjort.
Han tager dem ikke personligt.
Men hun...
Jeg vil ikke miste hende.
Det gør du ikke.
Ja.
Jeg elsker dig.
De kan vist ikke særlig godt lide mig, vel?
De er bange...
...og forvirrede.
Men de er gode mennesker. De skal bare lære dig at kende.
Kan de lide dig?
Hvad sagde du?
De råber ad dig.
De tvivler på dig og taler ned til dig.
Sådan behandlede mit folk mig.
Hvorfor gav de dig maske på?
De sagde, jeg ikke var som dem.
Ikke et menneske, men noget andet.
Det skulle masken minde mig om.
Min familie elsker mig.
De forstår mig ikke altid.
Men jeg har aldrig så meget som et øjeblik tvivlet på deres kærlighed.
Den måde, du blev behandlet på, var forkert.
Du fortjener bedre end det.
Men jeg lover dig...
...at du er en af os nu.
Du vil aldrig blive behandlet sådan igen.
Din mor.
Kan hun rumme at elske et barn mere,
som hun elsker dig og din bror?
Det vil tage noget tid.
Det er kompliceret for hende.
Men...
...min mor har et større hjerte end alle andre, jeg har mødt.
Hun gør det rigtige.
Hun gør altid det rigtige.
-Hvorfor holde på hemmeligheden så længe? -Hvordan gør du det?
Gør hvad?
Sniger dig ind på folk, der kan se dig.
Jeg sneg mig ikke. Måske var du bare uopmærksom.
Vil du svare på mit spørgsmål?
Hvad taler du om?
Hvilken hemmelighed?
Du holdt på den så længe, at du ikke længere ved, om det er hemmeligt.
Hvorfor vidste ingen i Alkenny...
...at du kunne se?
I betragtning af reaktionen, da heksejægeren dukkede op,
gjorde mine forældre klogt i
at undlade at dele den viden.
Baba og Maghra var fanget i Alkenny.
De holdt på hemmeligheden for at beskytte jer to.
Noget i den stil.
Skal jeg fortælle, hvordan det er at iagttage folk,
der ikke ved, at man iagttager dem?
De er helt og aldeles sårbare.
Man kan holde på deres hemmeligheder.
Man kan dele dem med deres fjender.
Man kan slå dem ned...
...uden at de ved, hvem der gjorde det,
eller hvordan eller hvorfor.
Man kan ændre deres liv.
Gøre en ende på deres liv...
...uanset årsagen...
...eller helt uden grund.
Sådan gør guder.
Du ved ikke, hvordan det er,
for du har aldrig besluttet dig for at have den magt over andre.
Den beslutning traf dine forældre for dig.
Men jeg ved, hvordan det er.
Og det gjorde Jerlamarel nok også.
Det bragte mig tættere på dem, jeg skyggede.
For Jerlamarel...
Han blev far til et barn hos dem og forlod ham.
Hvad har det med dig at gøre?
Måske synes jeg, det er sjovt, at du er seende og alligevel ser så lidt.
Hvor er jeg?
Ormenes By.
Hvor er jeg?
Mine venner.
Hvad har I med til mig?
Jeg har en hest. Den skal have vand.
Og jeg er træt. Jeg trænger til at sove.
Jeg har redet hele dagen.
Jeg har brug for en pige, der kan smøre min røv ind i olie.
Når jeg har sovet, kan vi tale sammen.
Du har begået en fejl...
Ypperlige fingre.
Flot klaret. Tak for det. Hun bliver... perfekt.
En silkeorm er et fascinerende væsen.
Vil du vide hvorfor?
Fra start er hun så lille, så uskyldig og beskeden.
Men i løbet af sit korte liv
skaber hun et stof, der er så smukt og så perfekt,
at de rigeste mænd i verden,
mænd, der kunne klæde sig selv, deres hustruer og deres elskerinder
i hvad som helst,
vælger... det her.
Og når hendes liv lakker mod enden, og hendes nytteværdi er ophørt,
er hun i sine sidste dage et sørgeligt og grotesk syn.
Et bevinget dyr med en stærk trang til at flyve,
men uden evnerne til at gøre det.
En skygge af sit gamle jeg. Opbrugt.
Ivrig efter at dø.
Du får indgående kendskab til hende her.
Du lærer at forstå hende.
Min ven, det er ikke mig, du vil have herinde.
Jeg har aldrig mødt en orm før.
Måske vil det more dig i et stykke tid.
Men snart vil du fortryde det!
Tror du?
Hvem er du mon, der kommer med den slags påstande?
Sarte hænder, der er uvant med hårdt arbejde.
En uforskammet mund, der er uvant med at blive slået.
En velhavende kvinde...
...der er vant til at udøve autoritet. Måske sin mands autoritet.
Men hvorfra?
Heksejægerens felttog bragte ham til disse egne for ikke så længe siden.
Da han udbad sig oplysninger,
mindede hans accent mig om den tid, jeg tilbragte i Kanzua,
hvor vi solgte vores varer til de pengestærke højbårne.
Din accent vækker de samme minder.
Du var adelig, vil jeg formode.
Måske endda rigsråd hos skøgedronningen.
Men det er ligegyldigt.
Her er du af samme stand som alle andre. Eller måske endda under,
for alting skal læres fra grunden.
Hvis du arbejder hårdt for mig, får du det godt.
Prøver du at flygte, kommer du ikke langt, og konsekvenserne bliver...
...ubehagelige.
Du er interessant.
Jeg glæder mig til den tid, vi får sammen her.
Hør mig nu...
...Jerlamarel.
Jerlamarel.
Kofun?
Ja. Her, far.
Er båden fri?
Der er kastet los, men den sidder fast.
Hvor sidder den fast?
Tidevandet har trukket sig.
Hvad skal vi gøre?
Vi må vente til i morgen tidlig.
Kom.
Løb.
Kom.
Løb.
De kan ikke ride her, vel?
Jo, men det vil forsinke dem.
Jeg kan høre dem.
-Haniwa. -Ja.
Tag din mor og Paris med og find ly til dem.
Jeg elsker dig. Kom så.
De er over det hele.
Far, jeg bliver hos dig.
Ja, min søn.
Bliv her.
Det skal nok gå.
Maghra?
Baba Voss!
Hvor er mor? Hvad er der sket?
-Hun er væk. -Haniwa!
-Haniwa. -Nej.
Baba, jeg holdt hende i hånden.
Tog de hende?
Nej, hun gav slip på min hånd.
Hun hviskede til mig. Hun sagde: "Pas på."
Mor?
Mor!
Tamacti Jun!
Kan du høre min stemme, heksejæger?
Kan du høre mig?
Tal.
Heksejæger...
...kan du høre mig?
Jeg kan høre en død kvindes stemme.
Så lyt mere nøje efter.
Tag min hånd.
Og tal.
Hil...
...prinsesse Maghra...
...af huset... Kane.
Hyld hende!
Tekster af: Eskil Hein