A fesztivál pár napnyira van innen.
Kofun! Megyünk világot látni!
Hoztunk boszorkányokat is, hogy égjenek!
A Boszorkányvadász elkerült minket, de az üzenete mindenüvé eljutott.
Hol van Kofun?
Segítség! Haniwa!
ÉLEK TOVÁBB AZ ÖSVÉNYEN
- Kofun üzent nekünk. - Honnan tudod ezeket a szavakat?
A dobozban volt, anya. Tudást rejt.
Kinyitottuk. Megtanultunk írni és olvasni.
Minden könyvet elolvastunk.
A te fiad!
Egy üzenet.
Lefolyik majd a folyón völgyek tucatjain át.
Hírt kaptunk nyugatról, felség.
Nincs még vége.
Chet-chet!
Eljöttek hát végre a boszorkányokért!
Mielőtt idejöttünk volna,
volt lehetőségünk feladni őket,
de elvarázsoltak benneteket!
Itt a lehetőség a bűnbánatra!
Szabaduljunk meg tőlük!
Ők tehetnek arról, hogy ekkora veszélybe kerültünk!
És felelniük kell érte!
Mindenki tudja...
A folyóhoz...
...hogy végig te voltál az igazi ellenségünk!
Fogjátok le őket! El ne eresszétek!
El ne menjenek!
Őket használjuk az életünk megváltására!
Elkaptam!
Vissza! A boszorkány a torkomnál fogva kapott el!
El kel mennünk innen!
Vezesd őket a folyóhoz! A folyóhoz!
- Hadd menjenek a sátánfattyak! - Arca!
Úgyis megszabadulunk tőlük hamarosan!
Matal!
Menj!
Menj velük! Élj!
Szeretlek!
Matal.
Mit művel?
Görbe?
Jövök én is.
Gyere velem! Kövess!
Kofun!
Nem veszed hasznomat.
Eressz el!
Kiérdemelte a halált.
Nem.
Ha valóban sátánfattyak lennénk, semmi nem okozna nagyobb örömet.
De nem azok vagyunk.
Tamacti Jun vagyok.
Kane királynő és a Payan Szent Őrzői boszorkányvadásza.
Végre eljöttél megmenteni minket!
Térdre!
Mi?
Mindenki!
Az életetekért cserébe...
kérem Jerlamarel gyermekeit.
Mi, az Alkenny, jó népek vagyunk.
Csendesek.
Kérlek...
Boszorkányvadász!
A boszorkányok elmenekültek.
Amíg be nem bizonyosodik az ellenkezője...
mind boszorkányok vagytok.
Szent Őrző!
Gether Bax vagyok!
A boszorkányok elmenekültek!
Kövessetek! Mutatom, merre!
Állj meg! Innen nem vezet út.
Nem, fiam. Itt ereszkedünk le.
Nézd!
Apa!
Ezt te építetted? Egyedül?
Bármit, amit Jerlamarel tud, én is tudom. Csak nagyobban.
Mi az? Mi van alattunk?
Szabadság, anya!
Apa épített egy csónakot.
Fiam!
Mikor volt erre időd?
Amikor szakítani tudtam rá.
Sok mindent meg lehet ám csinálni reggel,
mielőtt te kinyitod a szemedet.
Minek?
Én is reméltem, hogy ez a nap soha nem jön el.
De ettől még felkészültél rá?
Igen. És ennek köszönhetően éljük meg a holnapot.
Akik elmenekültek...
Volt köztük építő?
Igen. Egy nagyon képzett építő.
Keljetek át!
- Apa! - Tudom, hallom őket.
Add ide a kardom!
Előttünk vannak. Mindkét parton.
Csendben utazunk.
Egy emberöltő óta
kereslek benneteket.
Ott voltam, amikor születtetek.
Hallottam, ahogy felsírtok.
És az egész életemet annak szenteltem, hogy ismét rátok leljek.
Számtalan életet kioltottam, hogy eljuthassak hozzátok.
És most vajon
mi következik?
A közelben van egy falu, benne törzsetek tagjaival,
akik térden állva könyörögnek a kegyelmemért.
Talán megvásárolhatjátok nekik.
Szólaljatok hát meg!
Hadd halljam a hangotokat ismét
a csecsemőkori vinnyogás után!
Fedjétek fel magatokat!
És elkísérlek benneteket a királynőtökhöz.
Ha megteszitek,
a falu sértetlen marad.
Nem?
Segítség!
Ne!
- Baba! - Maghra!
Várj, anya!
Ne!
Anya!
Menjetek!
Arca!
Mi van a folyón lefelé menet?
Érdemes üldözni?
Megsebesültem.
Mi van előttünk?
Talán megmenthetlek.
Nyílt víz, mély víz.
Gyorsan haladnak majd.
Nem éred utol őket.
Segíts!
Tessék. Ezzel időt nyertél.
Vissza a faluba! Öljétek meg mind!
Hírnök!
Üzenet Kane királynőnek.
A boszorkányok elmenekültek.
Tamacti Jun üzent.
Megtalálta a boszorkányokat?
Igen, de menekülőre fogták.
Ismét elmenekültek előle?
- Hogyan? - Nem írja.
Találjuk ki magunk,
esetleg tippeljünk?
Lady An,
amikor az Isteni Láng a bőrünket égeti, kit hibáztatsz? Magadat vagy Istent?
Egyikünket sem, királynőm.
A szolgálót, hogy nem gondoskodott árnyékról.
Istent nem hibáztathatod. Téged senki sem hibáztat.
De a hírek fényében Tamacti Junnak vissza kellene térnie.
Nem.
Hogy egy ilyen útra vállalkozzon, Tamacti Junnak újabb katonák kellenek.
Felség, kérlek...
Küldjetek többet! Mindet!
Apákról és anyákról beszélünk.
Férjekről és feleségekről.
Lányokról és fiúkról.
A családjaik szenvednek a távollétükben.
Elegük van ebből az... eredménytelen keresztesháborúból.
Hogy is érthetnék meg a tervet?
A szent masinák is nyögnek, felség.
Az istenek maguk sem értik ezt.
De te érted, amit az istenek mondanak?
Igen! Azt mondják, elég! Elég!
Ott...
az ősi alkotmányunkban.
"Az uralkodó irányítja a parlamentet,
kinek uralma élete végéig tart."
Nem érzem magam betegnek.
Felség, Payan népe ezt kívánja.
Miközben úgy dugod őket, mint az imaszőnyegedet.
Egy emberöltő óta kergeted a boszorkányokat.
Egyet sem leltünk.
Feláldoztad a hadsereget,
elköltötted a kincstár összes pénzét.
A gonosz hatalom létére bizonyíték nincs.
Csak...
egy férfi, akit valaha szerettél, de elmenekült tőled.
Azt mondják, a nemzetünket egy összetört szív irányítja.
Üzenet Jerlamareltől.
Akkor kell átadni a gyerekeknek, amikor készek elhagyni minket.
A szemnek szóló üzenet.
Újabb meglepetés Jerlamareltől?
A szavamat adtam.
Csak akkor adom át nekik, ha készen állnak.
Ez az utolsó üzenet.
És az utolsó, neki tett ígéretem.
Biztos?
Igen.
Hadd halljuk!
"Kedves gyermekeim!
A folyó a kezdet.
Az első lépés azon a hosszú úton, ami visszavezet hozzám.
Kövessétek folyását a levenduláig!
A nagy levendula útig."
Szóval létezik!
"Kövessétek az utat a Megvilágosodás Házáig!
Itt építek új királyságot.
Egy messze ragyogó fénycsóvát a sötétség világában.
Egy nap majd eljöttök hozzám, és megtanuljátok, amit én is tudok.
És elviszitek a tudást a Föld legsötétebb sarkaiba is.
- "Akinek lát a szeme, kövessen!" - "...a szeme, kövessen!"
AKINEK LÁT A SZEME, KÖVESSEN!
Ennyi? Csorogjunk le a folyón? Meddig?
Jeleket hagyott, azokat követjük majd.
- Sikerülni fog. - Valóban?
Van más választásunk?
Igen, van.
Ide hallgass!
Nézz rám!
Minél hosszabb az út,
annál nagyobb kihívást jelent.
És annál inkább változtatja meg azt, aki kibírja.
Egy ilyen utazás végén...
Azok, akik túlélik,
már nem fognak ráismerni egymásra.
Milyen válaszokkal bírhat a Megvilágosodás Háza,
ha már saját magunkat sem ismerjük fel?
Alávetem magam a szavazás döntésének, de egyvalamit mondanék.
Ha akarunk, élhetünk így is. Ahogy vagyunk.
Eltávolodunk a boszorkánymestertől,
aki most is üldöz minket, ez tény.
De el tudunk távolodni tőle messzire,
és élhetünk egyszerű, csendes életet.
Ráadásul együtt.
Anya, addig nem tudom, ki vagyok valójában,
míg a múltammal nem szembesülök.
És ez addig nem megy, míg meg nem ismerem Jerlamarelt.
És te?
Nem arra vagyok hivatott, hogy a világ elől bujkáljak.
Nem olyan ember akarok lenni, aki figyelmen kívül hagyja az igazságot,
mert tart annak a jelentésétől.
Értem.
Szavazzunk?
Ki szavaz arra, hogy telepedjünk le valahol a folyóparton?
Chet-chet.
Ki szavaz arra, hogy Jerlamarel nyomát kövessük?
- Chet-chet. - Chet-chet.
Chet-chet.
Egyvalaki még nem szavazott.
- Nem. - Egy törzs vagyunk, Haniwa.
Egy törzs.
Mi.
Akik az elejétől fogva együtt voltunk ebben.
Egyetértek Parisszel.
Mi maradtunk az Alkennyből,
és Görbe Oroszlán osztozik ebben a kapcsolatban.
Az Alkenny át akart adni minket a boszorkányvadásznak,
hogy mentsék a saját bőrüket.
Igen, megtették.
De tanítottak, adtak enni,
elhalmoztak szeretettel, és befogadtak.
Felborították az életüket, hogy megmentsék a tiéteket.
És az első adandó alkalommal elárultak minket.
Hatan vagyunk ezen a hajón, és mindenkit meghallgatunk.
Nem.
Neki ehhez semmi köze!
Haniwa!
A folyón maradásra szavazok.
Haniwával és Kofunnal tartok.
Arca, Matal, az anyám...
Túl sok áldozatot hoztunk ahhoz, hogy most leálljunk.
Akkor eldőlt.
Tábornok!
Jelentést!
Jó hírek, Tábornok.
Az előttünk fekvő terep nehéz, de járhatónak tűnik.
Fél napra kell csak letáborozni, míg felderítünk.
Nem állunk meg, míg meg nem halunk,
vagy meg nem találjuk Jerlamarel gyermekeit. Érthető?
- Értve. - Helyes.
Indulás!
- Nincs más választásunk. - Megölni a királynőt?
Egy istent?
Ki az, aki hisz ebben?
Hogy miben hiszünk, az nem fontos.
Az alsó falak lakói még hisznek benne.
- Ha megdöntjük... - Ha ledöntjük az istenüket, fellázadnak.
- Vannak katonáink. - Fájdalmasan kevés.
Akkor nem nekünk kell megdöntenünk a hatalmát.
Ha még mi is félünk tőle, ki az, aki megtenné?
Egy isten megöléséhez egy másik istent kell hívni.
A halála nem lehet erőszakos, véres, fegyver általi.
Emberi kéznek nyoma sem maradhat.
És akkor az alsó falak lakói majd azt hallják,
hogy a királynőjükkel isteni közbeavatkozás végzett.
És erre majd azt mondják, hogy az igazság ülte torát.
Túl kegyes vagyok.
Imádkozhatnánk.
Én csak az igazságért imádkozom.
Mit mondanak az emberek?
Új pletykákat hallani.
Ki pletykál? Lady An? Lord Dune?
Igen. És mások is.
Neveket akarok!
Mindegyikük, királynőm!
AKINEK LÁT A SZEME, KÖVESSEN!
- Ezt miért tetted? - Mit?
Miért akarnál velünk jönni?
Ha ellenünk szavazol, nem is kellene.
Odavannak.
Mindenki odavan.
Hová máshová mennék?
Így is a nehezebb utat választottad.
A veszélyesebbet. Miért?
Nem ismerlek se téged, se a nővéredet eléggé.
De a többieket nagyon jól ismertem.
Mert utánunk nem kémkedhettél.
Tudom, hogy Árnyék vagy.
Lehet, nem ismerem minden titkotokat,
de a nővéred haragja senki előtt nem volt titok.
Azért szavaztam veletek,
mert nem tudom, mit hoz a holnap, de a harcba belefáradtam.
A nővérem nem dühös.
Illetve nem rád az.
Ez az egész sok neki, de igyekszik.
És ez néha dühöt szül.
Neked nem nehéz?
Köszönöm, hogy próbáltál beszélni velem.
Most egyedül szeretnék maradni.
Segítsek, apa?
Igen. Ezeket én csináltam.
- Add oda Görbének! - Rendben.
Ez meg a tiéd és a nővéredé.
Meg kell állnunk éjszakára.
Tűz mellett kell pihennie.
Igen.
Jól vagy?
Még soha nem beszélt velem így.
Vitáink voltak,
és sokszor ellentmondott nekem, de...
ez valami más volt.
Ha a szavazás döntetlen marad, és nekem kell döntenem ő ellene,
őszintén szólva, nem tudom, mit tett volna.
Arra tanítottuk őket, hogy rejtsék el a valódi énjüket.
Azt mondtuk, nem lesznek biztonságban, ha bárki megtudja.
Soha nem tudtuk, kik is lennének valójában.
Akkor ők honnan tudnák?
Lehet, hogy minél feljebb megyünk ezen a folyón,
annál szabadabbak lesznek megtudni.
Felség? A szolgálója ezek szerint átadta a meghívómat.
Bizony, Lady An! Elhozta.
Kerüljön beljebb, felség!
A szex illata és madarak éneke.
Az isteni kombináció.
Mint a meghívóban állt,
különleges, örömteli meglepetésem van.
Akit nem hívtam meg, távozzon!
Új madárfütty, új madártól.
Elsőként hallja a palota falain belül, felség.
És ki marad itt velem, hogy gyönyörömben osztozzon?
Én, felség.
Ha megengedi.
Hogyne, Lord Dune! Tudtam, hogy maga lesz.
Úgy véljük, a furcsa madarat egy vihar térítette le útjáról.
A hálófogóm hallotta énekét az almafákon, és elfogta.
És ezért meg is fogjuk jutalmazni!
Magát is, Lady An, és Lord Dune-t is, hiszen azonnal rám gondoltak.
Íme a legújabb vendégünk!
Nem hallom az énekét.
Úgy tudom, ez a különleges madár csak akkor énekel, ha kézbe fogják.
Felségedé lesz az első kéz, ami megérinti.
Nos...
akkor nyissa ki a kalitka ajtaját, Lord Dune!
A madarak remegnek a félelemtől az emberek között. Nem hallom.
Talán nem is retteg.
Ahogy én sem.
Az egész parlament a halálomat akarja,
ahogy a rohadt városom is.
Úgy döntöttem, nem halok meg értük. A város hal meg értem.
Ti lehettek az elsők.
Oké.
Nagy távolságot tettünk meg.
Ha hajnalban már úton leszünk, nem lesz baj.
Valakinek őriznie kell a tüzet, és vigyázni a többi álmát.
Ülj ide mellém!
Anya...
Mondd csak, hogy képzelted el?
Mit?
"Ide építem királyságom" - mondta.
Mindent kockára teszünk, hogy eljussunk oda.
Szóval, meséld el,
milyennek képzeled ezt a királyságot?
Nos...
Szerintem...
egy olyan hely lesz, ahol emlékszünk dolgokra.
Arra, mit jelentettek a tárgyak egykoron.
Hogy milyenek voltunk.
Hogy...
ez a hasznos tudás hogy tehetné jobbá a dolgokat.
Úgy képzelem...
hogy egy olyan hely lesz...
ahol nem én leszek a fura.
Ahol részt vehetek valami fontos építésében.
És ehhez nem kell elrejtenem a valódi énemet.
Ha apád királyságot épít magának, abban te leszel a hercegnő.
Nem erről van szó.
Megteszek bármit, amit kér. Mindenben segíteni fogom.
És mi lennék én ebben a királyságban?
A királynő.
Kötve hiszem.
Egy látó király...
látó herceggel és hercegnővel...
Én lennék az egyetlen, aki nem lát.
Én lennék a fura madár.
Akire azt mondják, gyenge.
Soha nem tűrném el ezt senkitől.
Tudom, hogy nem.
Nagyon fontos nekem, hogy elérjek erre a helyre.
De ez nem rólam szól.
Hanem mindannyiunkról.
Mindegyikünknek jobb lesz ott. Én ebben hiszek.
Pihenjünk egy kicsit!
Oké.
Kofun! Nincs meg a kardom!
És az íjam sem!
- Maghra! - Görbe, nézd meg a hajót!
- Chet-Chet! - Maghra!
- Azt hittem, egyikőtök ébren maradt. - Gyere!
- Ébren is voltunk! - Gyere!
Akkor hogy történhetett?
Valaki besétált a táborba, senkit nem keltett fel,
- és egyikőtök sem látta? - Nem tudom!
Mindent elvittek, igaz?
- Segíts! Mennünk kell! - Oké, akkor gyalog megyünk.
Nem mehetünk el innen.
De el kell.
Csak fegyvereket vittek el. Azok pótolhatók.
- De tőlem is elvittek valamit. - Gyere!
Mit?
Egy öklömnyi, puha erszényt.
Mi van benne?
Valami nagyon fontos dolog. Az egyetlen, ami apámra emlékeztet.
- Az egyetlen emlékem tőle... - Értem.
Pótolhatatlan! Meg kell találnunk! Vissza kell szereznünk!
- Mi tűnt el, anya? - Valami fontos.
Maghra, hallgass meg...
Kérlek, nem lehetne...
Ne kérdezzétek, segítsetek megtalálni!
Szerelmem, fegyvertelenek vagyunk.
Bárki is járt itt, visszajöhet.
A Boszorkányvadász a sarkunkban van.
Ha itt maradunk, ránk talál.
Akkor siessünk!
Az apám, a vele való kapcsolatom nem könnyű téma nekem.
Bonyolult dolog.
Szerintem te nagyon is megérted.
Én azért titkoltam el dolgokat, hogy védelmezzelek benneteket.
Te is azért titkoltál el dolgokat, hogy védelmezz minket.
Kérlek, hadd értsem ezt meg!
Indokold meg, miért tegyem ki veszélynek a gyerekeket, mert én nem tudom.
Tudom.
Mi lehet ennyire fontos, de egyszerre kimondhatatlan?
- Majd én megteszem. - Nem!
Haniwa.
Már mindent tud, amit kérdezel.
Majd én megtalálom.
Ha a folyó banditái voltak, fél napnyira is lehetnek.
Ha az Opayol volt, több százan is lehetnek.
Egyikük sem látna.
Tudod te, mekkora szerencsénk volt, hogy elmenekültünk a Boszorkányvadásztól?
Nagyon nagy szerencsénk.
Még egy összecsapás, fegyverek nélkül?
Nem azt mondtam, hogy harc is lesz, apa!
Bárki is vitte el...
hogyan harcolhatna velem, ha azt sem tudja, ott vagyok-e?
Mellesleg azt sem tudjuk, kik ezek. Legalább meg kellene tudni...
Szerintem én már tudom.
- Mit? - Hogy ki vitte el a holminkat.
- Miről beszélsz? - Nézd!
Mi az? Mit látsz?
Mondd! Mi az?
Mondd!
Itt az idő, felség.
Lady An és társai elmúlásából hír lett.
Az alsó falakon tüntetéseket szerveznek,
tiltakozásul számos, szeretett méltóság haláláért.
A palotaőrség egyelőre visszatartja őket, de nem tudom, meddig.
Felség?
Most mi lesz?
A megmaradt nagyurak összegyűlnek.
Ha elnyerik a csőcselék bizalmát, megjósolhatatlan, mi következik.
Apánk, kinek erejét érezzük, de nem érinthetjük...
elfogadom a sorsomat.
Köszönöm, hogy megválaszthattam az órát.
Szerelmem, Jerlamarel! Nem jöttél el hozzám.
Hát én megyek hozzád.
A feliratot fordította: Varga Attila