Sakykite, ką žinote apie Dželamarelą. Ką žinote apie jo vaikus?
Yra nedidelė ola. Ten rasi dėžę mano vaikams.
Užkask šias knygas. Ir 12 metų netarsime apie jas nė žodžio.
12 metų saugojote paslaptį. Ar pajėgtumėte išsaugoti dar vieną?
Knygos nuo jūsų tikrojo tėvo.
Tu atidarei dėžę. Magra sudegins knygas.
Todėl nieko jai nesakyk. Knygos suteiks jiems žinių.
Tai Baba Vosas nuteisė mano motiną, tavo seserį, būti sudeginta.
Bet aš siųsiu žinią apie raganą. Kas žino, į kieno rankas ji pateks?
Išvertė Egidija Tučkuvienė
Čet-Čet!
Čet-čet-čet!
Dar prisimenu tavo melodiją,
dešinė sunkesnė už kairę.
Tačiau dabar dėlioji kojas gana nerangiai.
Anksčiau to nebuvo. Žengdavai tvirtai.
Gyvenimas, patirtis...
Visa tai blaškė mane nuo vieno krašto į kitą.
Sveikas sugrįžęs namo, Tamakti Džunai.
Jūsų didenybe.
Mano tarnystės laikas baigėsi.
Buvau įpareigotas ištarnauti 20 vasarų.
Šios vasaros virto žiemomis.
Atnešei mokesčius ir įnašus?
Taip.
Vežimų ratai dejuodami yrėsi per kalnus.
Šimtas vežimų, Dievo kaulas, grūdai,
deimantai ašims, kirviai medienai, vergai.
Esi geras mokesčių rinkėjas.
Bet prastas Raganų medžiotojas.
Kiekviename kaime, kuriame tardžiau,
pranašai sakydavo: "Dželamarelas. Ne, pone. Nesu girdėjęs tokio vardo."
Sudeginau visus, kurie man melavo.
Tu išgarsinai jo vardą.
Aš jo ieškojau.
Tu išgarsinai jį?
Pasakojai žmonėms apie jo galią,
kartojai jo vardą, mėtei jo sėklas?
Kaip vyriausiasis Raganų medžiotojas,
atėjau prisipažinti, jog nuvyliau savo karalienę
ir priimsiu pelnytą bausmę.
Prašau tik vieno.
Vietoj egzekucijos ant altoriaus,
leiskite man pačiam atimti sau gyvybę,
kaip dera kariui.
Jūsų didenybe, žmonės džiūgauja.
Vyresnieji dalina grobį. Sandėliai vėl pilni.
Ruošiamas vergų turgus.
Grįžo prakilniausias mūsų generolas.
Tamakti Džunai?
Taip. Čia aš, Tamaktis Džunas,
grįžęs su šimtu vežimų vietoj šimto vieno.
Jūsų didenybe, vieno žmogaus, vieno eretiko nesuradimas
turėtų būt atpirktas šimtų patenkintųjų šūksnių.
Lorde Diunai, eikite prie aukščiausiojo altoriaus.
Liepkite žmonėms rinktis. Aš į juos kreipsiuos.
Aš irgi pasidžiaugsiu.
Tamakti Džunai.
Taip.
Įvertindama 20 metų ištikimos tarnystės,
suteikiu savo leidimą
pačiam atimti savu gyvybę.
Lik sveikas.
Lordai Diunai, jūs dar čia?
Galėjote leisti jam gyventi.
Tamaktis Džunas geriau už jus supranta savo nesėkmės kainą.
Žmonės švenčia savo pražūtį.
Nerastas tik vienas žmogus.
Ne!
Prarasta mūsų galia!
Dželamarelas - dievas, šuoliuojantis per pasaulį ir darantis daugiau dievų,
kurie darys dar daugiau dievų!
Tamaktis Džunas supranta, kas prarasta.
Eik.
Tamaktis Džunas!
Ateik. Jis ten, po medžiu.
Kas kur, po kokiu medžiu?
Kalakutai.
Apeik iš kitos pusės ir nuvaryk juos manęs link.
Pasiruošusi?
Ša, tėti.
Jausk.
Aš kai ką sumeistravau.
Iš knygų, medžioklei.
Klausyk.
Mokykis.
- Pataikiau. Eikš. - Ką?
Perskaičiau vienoje knygoje iš dėžės
kai ką įdomaus apie žmones, kadaise gyvenusius Amerikoje.
Kas yra Amerika?
Tai tik pradžia, tėti. Perskaičiau daug.
Turėdami gerus aparatus ir pakankamai galios,
galim pagaminti daug ginklų, galingesnių už tą, kurį dabar panaudojau,
nužudytume po šimtą per valandą.
Arba yra tokios bombos...
Taip vadinamos "bombos" galėtų sprogdinti miestus.
Pusė tavo žodžių iš tų knygų, meile, man nieko nereiškia.
O šis kalakutas?
Kalakutas reiškia vakarienę.
Galiu medžioti kiekvieną dieną.
Galiu nudėt net elnią.
Visai kaip Dželamarelas.
Sakai "elnią".
Tik kaip visa tai paaiškinsi savo mamai?
Taip kalba ir Kofunas. Jis nori slėpti viską, ko išmokome.
Mėgstu riebią elnieną.
O kalakutai man nepatinka.
- Nuo jų norisi miego. - Žinau, tėti.
Ką tu darai?
Galiu bet kada nudėti vieną jų,
ir jie net nesuprastų, kas nutiko.
Pasakytų, kad tai Dievo Liepsnos kerštas.
O mes žinome,
kad Dievo Liepsna yra dujos, trykštančios iš žemės už
- 150 mln. kilometrų nuo čia... - Stok!
Knygas jis mums paliko ne tam, kad gamintume ginklus.
Iš kur žinai? Kodėl jis mums paliko knygas? Kam?
Paaiškink, profesoriau.
Liaukis.
Ar galvoji apie tai?
Apie ką?
Kaip mes su juo susitiksim.
Jeigu susitiksim.
Tai rodys mums kelią. Čia - pasaulio paveikslas.
Žiūrėk, aš jau išsiaiškinau, kur mes.
Matai, mūsų upė įteka į šią didelę upę, vadinamą Misisipe.
O tada...
Čia anksčiau buvo miestas Pitsburgas.
- Pitsburgas. - Manau...
Pramoninis miestas, kuriame buvo gaminami gaminiai iš plieno.
Godenso "Amerikos istorija".
Mūsų tėvas paliko mums žinias ir išmintį iš visų žmonijos amžių,
o tu kažkaip sugebi kalbėt apie jas nuobodžiai.
Nuobodu - lankai ir strėlės.
Nuobodu - skaityti ir nieko nedaryti.
- Čet-čet! - Čet-čet-čet!
Vakar Sauter Baks
pagimdė kūdikį.
Kūdikio kūnas nebuvo pilnas.
Kūdikis nebuvo išsivystęs.
Nes jūs, raganos, prakeikėte mane!
Juos reikia deginti,
o ne klausyti jų.
Ji pagimdė...
šėtoną.
Tai jų vaisius.
Kūdikis toks buvo ne dėl kokio prakeiksmo.
Dievo Liepsna, priimk ją.
Tai nutiko dėl kraujomaišos.
Kai tiek ilgai gyvena tiek nedaug mūsų,
genties kraujas sutirštėja.
Seniai žinoma, kad neįliejant šviežio kraujo,
ima gimti pabaisos.
- Elementari genetika. DNR jungtys... - Ša, Haniva.
Šis kūdikis - įspėjimas mums.
Ir šio įspėjimo turim paisyti.
Turim poruotis su kitais, kaip ir kiti - su mumis.
Ne.
Turim išeiti iš kaimo ir sudalyvauti šventės šokyje, kad nebegimtų pabaisos.
Švenčių vengėme ne šiaip sau.
Ten mes ieškomi.
Čia mes saugūs.
Gal čia atsargiau rinkimės poras.
Šis poreikis - rimtas, Baba Vosai.
Mūsų gentyje jau seniai trūksta šviežio kraujo.
Pasakiau, ne.
Mūsų žmonės čia labai ilgai laikomi.
Laikomi?
Jie čia - saugūs.
Vienas teiginys nepaneigia kito,
ypač kai tiek daug jų ima abejoti,
ar nuo Raganų medžiotojų saugojami yra jie,
ar tavo vaikai.
Jie apsiėjo be vaistų, kai sirgo.
Jie apsiėjo be amatų, kai to troško.
Jie gyvena čia be nieko.
O jei dar ir keliauti jiems uždrausi,
jie ims bėgti iš čia patys.
Jei mūsų žmonės vieni sau vaikščios po šį kraštą,
Raganų medžiotojai kaipmat mus aptiks.
Verčiau kontroliuokime jų išvykas,
su kuo jie ten bendraus.
Ką siūlai, mano meile?
Aš žinau kelią į vieną festivalį.
Ten bus vaistų, prekių ir šviežio kraujo.
Hanivą su Kofunu apsaugosim, jei kontroliuosim, kad ten būtų saugu.
Jei tai reiškia, jog teks kontroliuoti, kur eis alkeniai,
tą ir darysim.
Man pasakys, kai bus baigta?
Taip, jūsų didenybe.
Ar jau baigta?
Žinia iš Saulės kapo, jūsų didenybe.
Žinia?
Didžioji Dievo Liepsna,
priimk mano kibirkštį į save
ir leisk man kilti pas tave.
Dar nebaigta.
Mūsų nebus savaitę. Iki festivalio - pora dienų kelio.
Ten eis ir Antija, o ji - jaunesnė už mus.
Haniva, aš nerizikuosiu, kad kas sužinotų apie tavo gebėjimą.
Išsaugojome jūsų paslaptį čia jau 17 vasarų.
Įtarimų vis tik kilo.
Mes mokam išlaikyti paslaptį, mama.
Ką nori pasakyti?
Jūs dar nesate pakankamai suaugę dalytis savo sėkla.
Mes ir nenorim dalytis jūsų šlykščiomis sėklomis.
Tada turėtum džiaugtis, kad lieki.
Kodėl turėčiau norėti aklo vyro sėklos?
Ateik čia.
Ateik čia, pasakiau.
Kodėl taip kalbi?
Nežinau. Atsiprašau.
Aš myliu jus,
ir jūs mylite mane,
todėl nekreipiu dėmesio į kai kuriuos balsus, skambančius mano galvoje,
nes aš žinau, kad man nemeluotumėt.
Taip jau nutiko, kad gimėte su gebėjimu matyti.
Bet nemanyk, kad esi geresnė už kitus.
Pasilaikyk savo knyginius žodžius sau, nes kartais šie žodžiai - blogi.
Mama, šios gėlės nuvys, kol ten nueisime.
Šios gėlės skirtos tau, kad jas uostytum
ir sukeltum sau jausmą, tinkamą šokiui.
Kas pasakė, kad aš šoksiu?
Jau daug laiko praėjo, Bou, nuo tada, kai mes šokom su tavo tėvu.
Rikiuotis.
- Baba? - Mieloji.
Atminkite, alkeniai, mes - "krioklio žmonės".
Ir nė žodžio apie praeitį.
Geros kelionės.
Ei.
Haniva.
Mes - prieš vėją. Jie mūsų neišgirs.
Norėčiau, kad ir neišgirstų.
Patenkintas?
Kofunai.
Mes pamatysime pasaulį.
Kas čia?
Gal čia viena tų vietų, kur erdvėlaiviai kildavo į Mėnulį.
Žiūrėk, koks ratas.
Nepamenu, kad būčiau skaičiusi apie tokio dydžio automobilius.
Paskubėkime, kol dar visai nesutemo.
Šviežia vilna. Švelni it šilkas.
Tinklelis drabužių taisymui.
Aš - Dievo Liepsnos šventikas,
brolis ugnies, įkvepiančios Dievo kaulą.
Dievo valios vykdytojas.
Mes pastatėme šią liepsnos šventovę.
Mes atvedėme raganas sudeginti.
Visi jie yra kaltinami turintys šviesos galią.
Čia Raganų medžiotojas.
Žiūrėkite...
Ne. Čia kažkas kitokio.
...kaip šviesos raganos virs karščiu.
Prašau.
Jie nemato.
Pažvelk į jų akis.
Jie deginami už nieką.
- Stokite! - Prašau.
Jie klysta! Jie nema...
Raganų medžiotojas mūsų nerado, bet žinia pasklido.
Atsirado jo sekėjai.
Vaikai niekada nebus saugūs.
Vaikai bus saugūs namie.
Visi mano, kad namuose saugu,
kol tampa nebesaugu.
Gelbėkit!
Haniva!
Stiprus.
Jaunas.
Sveikas...
Nors kartą tokios avelės išėjo iš už aptvaro.
Fetin?
Fetin!
Vergaudžiai!
Kas nutiko?
Vergaudžiai!
Jie pagrobė mano Fetin! Mano dukrelę!
Fetin!
Buvo atėję vergaudžiai!
Mama. Mama, tėti, pabuskit. Čia aš.
Ką tu čia veiki?
Mama, man regis, kažkas...
Kur Kofunas?
Jis, regis...
Atrodo, jį pagrobė.
Kas?
Manau, vergaudžiai.
Ką sugalvojai?
Kodėl sustojom?
Vyrukas sumanė pailsėti.
- Jam kažkas nutiko. - Aš sužinosiu.
Ne.
Aš pats.
Imsi klykti, paleisiu žarnas.
Negirdite jos? Ji sužeista.
Ji klupčioja, todėl aš irgi klumpu.
Tai neklupk.
Ne, prašau! Ji kraujuoja.
Iš kur žinai?
Aš - aiškiauoslis.
Užuodžiu kraują. Be to, ji šlubčioja.
Mano klientų jos kojos nedomina.
O tu užsispyręs.
Už jį daug gausim.
Judam!
Ten! Dūmai! Jie eina Šalavijų keliu.
Jie nuo jo nuklys.
Nuo manęs nepabėgs.
Jie paliks pėdsaką. Aš jį pamatysiu.
- Pakviesiu karius. Vysimės! - Nėra laiko.
Ateis vos keli. Man reikia, kad jie ten liktų.
Haniva, rodyk kelią.
Dėmėtoji mauda. Jų.
Neabejoji?
Nė kiek.
AŠ GYVAS EIKITE ŠIUO KELIU
Mama? Tėti?
Čia žinutė.
Kofunas paliko žinutę.
Kokią žinutę?
Kaip jis galėjo palikti žinutę?
Tau teks manimi patikėti.
Patikėti? Kokią žinutę?
Kofunas parašė, aš tai perskaičiau.
Ne. Iš kur žinai šiuos žodžius?
Iš kur žinai "rašyti" ir "skaityti"?
Tai žinios iš dėžės, mama.
Mes ją atidarėm.
Mes išmokom skaityti ir rašyti.
Ir perskaitėm visas knygas, kurias jis paliko.
Kas ją atidarė?
Aš.
Kokia ten žinutė?
- Mama, aš... - Mano sūnus dingo!
Aš noriu, kad jis grįžtų! Ką sako toji žinutė?
Sargyba!
Sėst!
Kuo tu vardu?
Kofunas.
Mano vardas - Fetin.
Tikrai manei, kad vergaudžiai būtų man padėję?
Gerai, nėra už ką.
Ne, aš ne šita prasme.
Ačiū tau.
Atsargiai. Akmenys. Daug akmenų.
Mama.
Viskas gerai.
Taip.
Matau dūmus, rūkstančius iš pastatų.
- Ar tie bokštai iš Dievo kaulo? - Taip.
Jie ten laiko vergus prieš parduodant.
Jei neišlaisvinsiu jo dabar, jį parduos.
Iš kur žinai, tėti?
Aš žinau šią vietą...
Mano tėvas buvo vergaudys.
Kaip ir jo tėvas.
Kurį laiką aš irgi buvau vergaudys.
Nebuvo taip, kaip manai, Haniva. Tavo tėvas buvo kitoks.
Nekalbėk šitaip. Tai netiesa.
Buvau išaugintas rakint grandinėmis ir pliekti rykštėmis,
mušti ir pardavinėti nekaltus žmones.
Jis mokė mane, kaip juos kankinti.
Bet aš palaidojau šią savo dalį, tą vyrą,
giliai giliai.
O dabar privalau daryti tai, ko nedaryti esu prisiekęs.
Ką?
Pažadinti jį.
- Tėti, galiu eiti su tavim. Turiu lanką. - Ne.
Ne, mano meile.
Neturi matyti, kokiu tapsiu.
Aš sugrąžinsiu Kofuną.
Už tave gausiu gerą Dievo kaulą.
Gerą Dievo kaulą.
Čet-čet!
Kas čia buvo?
Užsimerk.
Vekai.
Didysis Baba Vosas.
Didysis bailys.
Didysis...
Dezertyras.
Pagaliau išmušė mano valanda.
Aš nukrisiu tau galvą.
Upokokohua.
Haere Mai!
Paimk.
Tėti, saugokis!
Tavo sūnus!
Ne...
Tėti.
Čia aš.
Mama, čia aš.
Mama, viskas gerai.
- Kofunai? - Viskas gerai.
Kofunai.
Mama, viskas gerai.
Viskas gerai.
Haniva.
Aš čia, mama. Mes visi gyvi.
Atleisk man.
Man labai gaila.
- Atleisk dėl dėžės. - Nieko tokio.
Atleisk.
Mama?
- Mag... - Ne.
Mama!
Ne.
Mama?
Viskas, ką sužinojom iš tų knygų
ir iš to festivalio,
viskas, ko išmokom per 17 vasarų...
Nesužinojau nieko, dėl ko norėčiau palikti namus.
O Haniva?
Ką pasakysi tu?
Žmogus negyvas.
Blogas žmogus,
bet vis tiek žmogus.
Aš jį užmušiau,
nes žinojau, kad turiu galią jį užmušti ir nebūti sugauta.
Viskas, ko išmokau,
viskas, ką perskaičiau,
visa tai...
Dėl šito visko noriu palikti namus.
Bet, mama...
Aš bijau to,
kuo tapau ir ką galiu.
Ir noriu, kad žinotum, jog labai tave myliu.
Ir tave myliu, tėti.
Ir vieną dieną mano liežuvis prišauks man bėdą.
Ne.
Aš jau žinau.
Žinau.
Aš žinau jus.
Mano vaikeliai...
Nes aš pažinojau jį.
Metas man papasakoti jums apie jį.
Dželamarelą.
Metas pasakyti tiesą
mums visiems.
Jis buvo geras žmogus.
Bet kartais galia paglemžia gerumą.
Aš papasakosiu apie jį.
Baba, pakviesk Peris.
Ji irgi turi tai žinoti.
Išvertė Egidija Tučkuvienė