Chet-chet!
Chet-chet-chet!
Itkekää. Olkaa hengissä.
Ei!
Hei, käänny tänne!
Tännepäin!
Katso...
Hei, käänny tänne!
Käänny tänne!
Kuka siellä? Vastaa.
Lapseni ovat hyvissä käsissä.
Jerlamarel.
Sinäkö se olet?
Kyllä.
Tulitko hakemaan lapsia?
En. Olen karkuri.
Minua tarvitaan muualla.
He varttuvat luonasi turvassa.
Pysyin lähettyvillä varmistaakseni, että pääsette turvaan.
Tapoin laakson karhuja.
Tämä lienee viimeinen.
Nämä lapset ovat lahja.
Huolehdi heistä hyvin.
Ojennatko kätesi?
Mikä tämä on?
Turvapaikassa vesiputouksen takana on pieni luola.
Löydät sieltä laatikon.
Tuo on sen avain.
Puhu Parisin kanssa.
Kerro, että laatikon sisältö kuuluu lapsilleni.
Avatkaa se, kun he täyttävät 12.
Tarpeeksi vanhoja ymmärtääkseen.
Mitä sisällä on?
Tietoa.
Siitä syntyy uusi maailma.
Parempi kuin esi-isiemme maailma.
Saamme vielä joskus olla yhdessä.
Nimet ovat Haniwa ja Kofun.
Siten tunnen heidät.
Milloin tapaatte?
Vastaukset ovat laatikossa.
Odota, Jerlamarel.
Jerlamarel!
Kuulin äsken, kun Baba Voss kutsui noitaa nimeltä.
Eikö se vaivaa sinua?
- Eikö täällä ole lakeja? - Olemme kaukana niistä.
Baba Voss on päällikkö, jota ei loukata.
Hän ei ole laki.
Jumala on laki.
Ehkä olemme kaukana Jumalastakin.
Baba Voss ja Paris tuomitsivat äitini,
sinun sisaresi, roviolle.
Minkä tähden?
Äitini kyseenalaisti sen, että hänenlaisensa mies -
johtaa kylää, vaikka on vieras ja salaa taustansa.
Äiti poltettiin, sillä hänen pelättiin puhuvan totta.
Jumala ei unohda sellaisia asioita.
Ja vaikka unohtaisikin,
minä en unohda.
Missä olit?
Baba Voss.
Mitä tapahtui?
Vain totuus.
Istu, rakkaani.
Miksi?
Jerlamarel tapahtui.
T'ämän mukaan löydämme hänet kaatuneen puun päästä.
Olen kuullut vain tarinoita.
En tiennyt, että kylässä on varjo.
Kukaan ei koskaan tiedä, keitä varjot ovat.
Heimolla on aina ollut varjo.
Jätin sille naiselle viestin alttarille, ja se oli kadonnut.
Hän tulee paikalle.
Mistä sen tietää?
En tiedä. En ole tehnyt tätä koskaan.
Kaipa nainen paljastaa itsensä.
Miksi puhut naisesta?
Varjot ovat aina naisia. Miehet ovat liian kömpelöitä.
Ketä epäilet?
Joku tuttu varmaankin.
Hän pystyy piilottamaan kehonsa.
Kukaan ei voi olla olemassa ja olematta yhtä aikaa.
Hän liikkuu muiden liikkuessa.
Ayuratkaan eivät kuule häntä.
Hän tyhjentää itsensä ajatuksista. Ennustajat eivät vaistoa häntä.
Hän on toisessa paikassa ja huomaamaton.
Koiratkin pitävät heitä kivenä.
Hän on täällä.
Varjo.
Tervehdin sinua.
Haluan, että varjostat erästä kyläläistä -
ja kerrot kuulemastasi.
Hän ei vastaa, ellet alistu.
Pysy paikallasi.
Teetkö, kuten pyysin, varjo?
Suostutko?
Kaksi tarkoittaa "kyllä", yksi "ei."
Kyseinen henkilö on Paris.
Pidämme häntä noitana ja tarvitsemme todisteita.
Voitko varjostaa noitaa?
Voitko varjostaa noitaa, varjo?
Miten maksamme sinulle?
Varjo?
Vai uusi maailma?
Ehkä vanha maailma tuhotaan uuden tieltä.
Se on vain laatikko.
Mikä tämä on?
Se on lapsille. Ehkä lelu.
Ei, tämä tarkoittaa jotain.
Hänen teoillaan on aina merkitys.
En ymmärrä sitä.
Osaan hoivata, en ymmärtää.
Valitsen ennemmin miehen, joka osaa hoivata minua,
kuin sellaisen, joka ymmärtää.
Paris.
Kyllä.
Miehesi kutsui minut.
Jerlamarel käski neuvotella Parisin kanssa.
Tule.
Mitä muuta siellä on?
Viestin mukaan päällä olevat tavarat pidetään päällä -
ja pohjalla olevat tavarat pohjalla.
Miten puunkuoresta saa uuden maailman?
Tuulenvirekään ei tuo näkyjä.
Näitä on paljon.
Paris.
Tiedätkö, mitä nämä ovat?
Tiedän.
Ne ovat kirjoja.
Mikä on kirja?
Isoäitini kertoi minulle isoisoäitinsä tarinoita.
Unelmoin niistä hänen kanssaan.
Kirjojen muoto on pyhä.
Ne ovat vaitonaisia mutta puhuttelevat mielikuvitustamme suoraan.
Niitä voi polttaa, mutta ne ovat tulta väkevämpiä.
Niissä piilee muinaisten tietous.
Salaisuuksia näkemisen ajalta.
Isoisoäidillänikin oli kirjoja.
Noidanetsijät polttivat ne.
Luulin, että kaikki kirjat on poltettu.
Jerlamarel käski odottaa 12 kesää.
Sitten lapset saavat nämä.
Hän kai uskoi, että he ovat perineet hänen kykynsä kuulla hiljaisuutta.
Usko ei tee asiasta totta.
Lapsillani ei ole kirousta.
Kirousta?
Elämme täällä ikuisesti yksin taikauskon täyttämässä kylässä.
Ehkä lapset eivät jää tänne.
Mitä tarkoitat?
Mitä, Paris?
Siihen asti, kun tiedämme heidän kyvyistään,
me emme saa kiistellä.
Haudataan ne kuin kallisarvoiset siemenet.
Ne ovat lahja Jerlamarelilta.
Hänen lahjansa ovat aina hyviä.
Onko sinulla muuta tietoa?
Baba Voss.
Hautaa kirjat hyasinttipuun luo.
Ei puhuta tästä 12 kesään.
Emme ole yksin.
Varjo?
Varjo.
Sain viestisi.
Olen tässä.
Oletko siinä?
Varjo?
Hän ei puhunut.
Hän sitoi kuulemansa.
Paikalla oli kolme henkeä. Baba Voss, Paris ja Maghra.
He puhuivat lapsista.
Entä noita?
Lapsista.
Ne parkuvat, syövät ja jokeltavat. Ei muuta.
Niin hän sanoi.
Varjo valehtelee.
Saatat olla oikeassa.
Hän ei vastaa kysymyksiini.
Lähetän silti uutisia noidasta.
Noidanetsijät voivat kysyä...
Miten lähetät uutiset?
Viestinä.
Tämä kulkee alavirtaan kahdentoista laakson läpi.
Joku saattaa löytää sen.
Majava.
Lähetän viestin kahdesti päivässä.
Kolme kertaa päivässä.
Ja sitten jonakin päivänä rukouksiimme vastataan.
Laaksoja ja jokia riittää. Se vie vuosia.
Ehkä.
Meillä on silti toivoa.
Seis!
Ystäväni.
Tiesin löytäväni sinut täältä yksinäsi.
Mitä sinulle kuuluu?
Kaikki on hyvin.
Hyvä.
Entä sinä?
Onko sinulla kaikki hyvin?
Haluatko tietää?
Tietenkin.
Asiat eivät ole kovinkaan hyvin.
En saa nukuttua.
Ikävä kuulla.
Kuulen päivisin asioita, jotka valvottavat.
Millaisia asioita?
Tunnen ympärilläni epäilyä.
Joku on saattanut nähdä paljon vaivaa -
vakoillakseen minua ja lähimpiäni kotini sisällä.
Enpä usko.
Ei ole salaisuus, että sinä ja tätisi kannatte meille kaunaa.
Arvelin, että jos tuolla jossain joku houkka haluaa uhitella,
sinä voisit tuntea hänet.
Mutta et tunne, vai mitä?
En niin.
Se on hyvä.
Muistathan, että minä olen täällä laki.
Kuka vain voi tulla puheilleni ja puhua suoraan.
Jos he tekevät sen kasvokkain,
he kohtaavat oikeudenmukaisen miehen.
Olen sellainen nyt.
Mutta jos kuulen kuiskauksia tuulessa -
ja joudun selvittämään puhujan itse,
silloin hän saa kohdata miehen, jollainen minä olin.
Miehen, jolle maistuu veri ja kauhu.
Jos jollakulla on jotakin sanottavaa, Gether Bax,
pyydä häntä tulemaan luokseni.
Ennen kuin löydän hänet.
Kuulkaa!
Ette ole kertoneet minulle pyytämiäni tietoja.
Olette menettäneet kotinne.
Puhukaa, jotta ette menetä myös henkeänne.
Kertokaa tietonne harhaoppineesta paholaisesta nimeltä Jerlamarel.
Kertokaa tietonne hänen lapsistaan.
Emme kuule mitään.
Jättäkää meidät rauhaan.
Jos ette kuule mitään, teidän korvistanne ei ole minulle iloa.
Sanansaattaja.
Ilmoitus kuningattarelle.
"Olemme tutkineet vuoria Aurinkohaudan alueella monta kuukautta.
Rukoilemme Jumalalta johdatusta,
mutta emme löydä sanoja, hajuja, merkkejä emmekä toivoa.
Aurinkohaudan kylät ovat hajallaan.
Vuoria ja tasankoja riittää.
Ihmiset pelkäävät karhuja ja leijonia ja pysyttelevät suojassa.
Pyydän siis ohjeitanne sydän murhetta täynnä.
Päättyykö tehtäväni?
Pidän sitä toivottomana.
Pyydän mitä nöyrimmin saada palata Payaniin.
Pysyn uskollisena palvelijananne. Tamacti Jun."
Saanko lukea sen itse?
- Luin sen kokonaan. - Antakaa se.
Sormeni ovat herkät. Jotain saattoi jäädä lukematta.
Ensimmäinen pituus on Tamacti Junilta.
Toinen pituus ei ole.
Hän ei ole nöyrä eikä palvelija.
Salaisen sopimuksemme mukaan -
hän sitoo sydämen kymmenen merkin välein.
Tämä on väärennös, pyhä lordi Sak.
Muut kirjoittivat tämän. Polvistukaa.
- Majesteetti... - Käskin polvistua!
Tamacti Jun on veronkantaja ja kuninkaallinen noidanetsijä.
Hänet määrättiin palvelemaan 20 kesän ajan, ja se pitää.
Hän etsii Jerlamarelia joka ikisenä palveluspäivänään.
Hänen vaunujaan vetävät vihan ja koston villit hevoset.
Kuka käski valehdella?
Ne, jotka ovat huolissaan.
Ketkä ne?
Ne, jotka haluavat puhua teille järkeä.
Harhaoppinen Jerlamarel on mennyttä.
Täälläkin on ongelmia.
Pyhä voima hiipuu.
Vesi tihkuu ikuisen seinän raoista,
ja pinta nousee.
Jumalat laulavat vain kahdella äänellä.
Voimanne kyseenalaistetaan.
Tarvitsette armeijanne täällä.
Kuka väärensi solmut?
Lordi Carne.
Lady Zee.
Entä muita?
Ei ole.
Tukehtukaa valheisiinne.
Haluan rukoilla.
Jarlamarel, ainoa oikea rakkauteni.
Rukoilin kanssasi näin.
Puhuimme vailla sanoja.
Et enää puhu minulle.
Puhun sinulle siis rukouksessa.
Jerlamarel, saavu kotiin rauhassa -
ja voita takaa-ajajasi kehoni luo.
Annan syntisi anteeksi.
Palaa ja tuo mukanasi lapset, joilla on sinun voimasi.
Julistan näkemisen harhaoppia.
Hylkään jumalat.
Lapsistamme tulee jumalia.
Ja minä olen jumala, jonka sinä kerran kielsit.
Ikuisesta ikuiseen.
Katsokaa.
Lordi Carne ja lady Zee,
joita luulin uskollisiksi.
Älkää, teidän majesteettinne!
He ovat syyllisiä maanpetokseen ja väärennöksiin.
Kerroimme vain totuuden,
jonka te kaikki tiedätte!
Hän ajattelee vain Jerlamarelia, vaikka täällä kotona -
koneet hajoavat ja vesi nousee.
Hän ei ole...
Se on totta.
Taisteluni teidän kaikkien -
ja pyhän kaupunkinne pelastamiseksi on raskas.
Mutta minä taistelen, koska se on sukuni taakka.
Jumalan ohjeiden avulla olen jumala hänen tahtonsa mukaan.
Hänen kätenään pidättelen tuhoa,
lämmitän talvea, viilennän kesää ja luon taikaa aitoihimme,
jotka suojelevat lapsianne leijonilta ja karhuilta,
myös kylläisiltä.
Suurimman taisteluni käyn valoa vastaan.
Se on voima, joka kohottaa ihmisen Jumalan yläpuolelle.
Jälleen kerran -
se voima kahlitsisi tämän maailman.
Armeijamme taistelee valon paholaisia vastaan.
Kunnioitetaan heitä.
Ei kuiskutella maanpetoksesta.
Jos puhutte minua vastaan,
se nopeuttaa valon ja tuhon paluuta.
Sitä ei voi antaa anteeksi.
Tuntien syvää katumusta, vanhat ystäväni,
menkää.
Me olemme payanilaisia
Me olemme pyhiä
Me olemme valittuja
Me olemme, me olemme
Me olemme payanilaisia
Me olemme pyhiä
Me olemme valittuja
Me olemme, me olemme
KOLME VUOTTA MYÖHEMMIN
Toin ruusun hedelmiä lapsille.
Maghra.
- Tunnen ilman... - Niin.
Kyllä.
Tunnet surua ja iloakin jossain, mutta enimmäkseen surua.
Tässä.
Heidän lempilelunsa.
Laita se mihin vain haluat. Tee se hiljaa.
Haniwa ja Kofun. Missä teidän lelunne on?
Etsikää se.
Onko se sinulla?
Hyvä tyttö.
Anna se Paris-tädille.
Mene leikkimään.
He eivät pysty siihen, jos peitän heidän silmänsä.
Olen tiennyt jo kauan.
Teeskentelin, etten tiennyt.
Nyt se on varmaa.
Kenelle?
Baba!
Tulkaa tänne, kultaseni.
Menkää ulos leikkimään.
Tulen kohta.
Olen tiennyt siitä asti, kun Haniwa tarttui käteeni -
ja kertoi, että auringolla on sisar, joka leikkii taivaalla öisin.
Tiedän.
Jerlamarel puhui siis totta.
Kaksoset ovat uuden maailman alku.
Julistetaan totuus.
He ovat lapsiani.
Souter ja Gether Bax pitävät meitä noitina.
Heillä on ystäviä yhä enemmän.
Meidän pitää piiloutua ja salata totuus.
Jerlamarel määräsi 12 kesää.
Vaietaan siihen asti.
Siihen asti he elävät silmät kiinni.
Olipa kerran -
eräässä kylässä neljä veljeä ja siskoa.
Aivan kuten me.
He tekivät yhdessä töitä.
Yksi valmisti tuoksuvaa hajuvettä.
Toinen leipoi herkullisia kakkuja.
Kolmas soitti ihastuttavaa musiikkia.
Ja neljäs kutoi silkkiä vuodevaatteisiin ja mekkoihin,
jotka tuntuivat lämpimältä lumelta.
He tekivät iloisesti töitä -
eivätkä riidelleet koskaan.
Sitten eräänä päivänä -
paikalle saapui poika, joka sanoi olevansa heidän isoveljensä.
Kun sisarukset kysyivät, mitä hän teki,
hän sanoi kertovansa ihmisille totuuden.
He kysyivät: "Minkä totuuden?"
"No", vastasi hän.
"Voin kertoa, että yksi teistä on erittäin komea,
toinen on melko sievä, kolmas näyttää arkiselta -
ja neljäs on hyvin ruma."
Perhe ihmetteli hänen sanojaan,
sillä jos ette ole jo arvanneet, sisarusten nimet -
olivat Tuoksu, Maku -
Ääni ja Tunto.
Heidän maailmassaan ei ollut rumaa eikä sievää.
"Kuka kukin on?" he kysyivät veljeltään.
"Ette voi tietää sitä, joten älkää piitatko siitä", vastasi hän.
Sitten hän käveli pois.
"Mikä sinun nimesi on?" huusivat he.
"Minun nimeni on Näkö", hän vastasi.
Ja sitten hän ratsasti pois ja jätti heidät ihmettelemään sanojaan.
Perhe alkoi riidellä siitä, kuka heistä oli kaunis -
ja kuka ruma.
Jokainen pohti Näön sanoja niin pitkään,
että hajuvesi menetti tuoksunsa,
kakut menettivät makunsa,
musiikista loppui harmonia -
ja silkki kului puhki ja repeili.
Kunnes lopulta he kokoontuivat taas yhteen -
ja päättivät unohtaa Näön puheet.
Hehän olivat olleet tyytyväisiä ennen hänen tuloaan.
Ja pian he olivat taas tyytyväisiä.
He olivat päättäneet, että he neljä riittivät vallan mainiosti.
Ja he elivät onnellisina elämänsä loppuun asti.
Heipä hei.
Hei.
Toin kaksosille lahjan.
Heillä on huomenna syntymäpäivä.
Et ole puhunut siitä jäiden lähdettyä.
Mistä?
Olemme odottaneet tätä päivää.
Kaksitoista vuotta.
Saat tietenkin tehdä, mitä haluat.
Sepä ystävällistä.
Kauanko aiot odottaa, jos pidät heitä liian nuorina?
Baba Voss ja minä teimme päätöksen.
Haudatut asiat pysyvät haudattuina ikuisesti.
Niinkö valitsitte?
Me saimme valita.
Et edes sinä saa tulla väliimme.
He kulkevat ympäriinsä silmät kiinni, varttuvat,
elävät ja kuolevat täällä.
- Ja vain täällä... - Elossa.
Se on se tärkeä asia, eikö niin?
Haluan, että he ovat elossa.
Jos salaisuus paljastuu,
jos laatikon tavarat tuodaan esiin,
jos jotakin tapahtuu tai tuhat muuta syytä,
heidät poltetaan.
Jos kirjat käskevät heidän lähteä kylästä -
leijonien ja karhujen armoille,
he kuolevat.
Ja silloin silmät sulkeutuvat ikiajoiksi.
Joku löytää meidät ja heidät vielä jonain päivänä.
Heitä täytyy valmistella.
- Riittää jo! - Ei riitä.
Tämä elämä ei riitä.
Selityksesi ei riitä.
En kaipaa selityksiäsi.
Entä Jerlamarel?
Hän ei kasvattanut näitä lapsia.
Hän ei hoitanut heitä -
eikä nukuttanut heitä, sillä hän vaelteli maailmalla.
Sinun äänesi.
Vihaat häntä.
Miksi?
Maghra.
Miksi purat vihasi lapsiin?
Äiti!
Mene pois, Paris.
Haluan olla lasteni kanssa.
Paris.
Tulkaa istumaan.
Voi kullannuppuja.
Olette jo isoja. Hyvää syntymäpäivää.
Olette 12-vuotiaita.
Hyvänen aika.
Olette säilyttäneet salaisuuden 12 vuoden ajan.
Teitte sen taitavasti.
Osaisitteko säilyttää toisenkin salaisuuden?
Minkä?
Tämä on vain teitä varten.
Tämä on kaikkien aikojen suurenmoisin lahja.
Mitä nämä ovat?
Kirjoja.
Me luulemme niin.
Näiden ohjeiden avulla te kuulette, mitä kirjat sanovat.
Keneltä ohjeet on saatu?
Isältänne.
Mitä isä näistä tietää?
Ei.
Oikealta isältänne.
Mitä?
Tiedän vain, mitä äitinne kertoi.
Toivoin hänen kertovan tästä.
Meillä on jo isä.
Ja hän rakastaa teitä kovasti, Kofun.
Haniwa.
On olemassa mies,
joka pelasti äitinne tuiskun keskeltä.
Äitinne kertoi näin.
Hän oli eksynyt, ja mies pelasti hänet.
Hän viipyi äitinne luona.
Kun äitinne tuli kyläämme,
te kasvoitte jo hänen sisällään.
- Miehen nimi on Jerlamarel. - Ei.
- Odota, Haniwa. - Kofun.
Hän ei saa kertoa tästä.
Ota viesti ja lue se.
Olet rohkea. Mene.
Ehkä olemme noitia.
Ehkä tarinat näöstä ovat totta.
Ei.
Totuus on käsissäni.
Saan tietää sen, sinä et.
Anna tulla.
"Kauan sitten -
lähes kaikilla ihmisillä oli sama voima kuin teillä.
Ihmiset alkoivat käyttää sitä ja mielensä voimaa -
maailman valloittamiseen.
He rakensivat lentäviä koneita -
ja kojeita, joilla voi puhua pitkien matkojen päähän.
He lähtivät Maasta jättimäisillä aluksilla.
He alkoivat voimansa avulla kasvaa liian suureksi ja tuhota Maata.
Jumalan sanotaan ottaneen voiman heiltä pois planeetan pelastamiseksi.
Mutta nyt monen vuoden jälkeen valon lahja annetaan taas -
niille valituille, jotka saavat ohjeet maailman jälleenrakentamiseen.
Olen isänne.
Luovutan tämän lahjan teille.
Teidän kuuluu käyttää sitä.
Tutkikaa kirjoja.
Valitsin ne huolella.
Jätin myös ohjeet siitä,
mihin teidän pitää lähteä, kun olette vahvoja.
Odotan teitä siellä.
Yhdessä uudistamme maailman.
Terveisin rakastava isänne -
Jerlamarel."
Mitä me teemme?
Avasit laatikon.
Niin avasin.
Ilman lupaa.
Jerlamarel pelasti heidät ja sinut karhun kynsistä.
Hän rakensi sillan -
ja johdatti heimomme turvaan.
Hän pyysi sinulta yhtä asiaa.
"Anna heidän oppia."
Anna heidän löytää totuus.
Anna heidän valita.
Maghra polttaa kirjat.
- Älä kerro niistä. - Valehtelenko?
Sanoit vuosien ajan olevasi kaksosten isä, sillä se oli lempeintä.
Ole nyt lempeä Maghraa kohtaan.
Vaikeneminen ei ole valhe.
He puhuivat lähdöstä.
Tiedät, että heidän täytyy lähteä.
- Kun he lähtevät... - Ei.
Kun he lähtevät, kirjojen tiedot auttavat heitä.
Sinä olet hyvä mies.
- Et ole aina ollut. - Riittää.
Me piileskelemme täällä, mutta maailma ei ole muuttunut.
Kaksoset saattavat muuttaa maailman.
He ovat toivo.
Mieti asioita, joita olet kokenut.
Tekoja, joita olet tehnyt.
Maksa velkasi maailmalle.
Vaikeneminen ei ole valhe.
Baba.
Älä tuhlaa puuta. Pidän sinut lämpimänä.
Onko kaikki hyvin?
Kyllä. Kaikki on hyvin.
Tule makuulle.
Mikä se on?
KUIN SURMAISI SATAKIELEN
Entä sinulla?
Tekstitys: Kati Karvonen