Čet-čet!
Čet-čet-čet!
KEĎ V 21. STOROČÍ VYPUKOL SMRTEĽNÝ VÍRUS
POČET OBYVATEĽOV ZEME KLESOL NA MENEJ NEŽ DVA MILIÓNY.
VŠETCI ĽUDIA, KTORÍ PREŽILI, OSLEPLI.
TERAZ, O STOROČIA NESKÔR, JE ZRAK POVAŽOVANÝ ZA MÝTUS.
AJ HOVORIŤ O ŇOM JE KACÍRSTVO.
DEDINA ALKENNY OKRAJ KRÁĽOVSTVA
Pokoj, pokoj.
- Paris. - Tu som. Boh ohňa vychádza.
Narodenie požehnané ránom.
Cítim vodu. Poď.
Kde si bola?
Zdržala som sa.
Odtiekla mi voda.
Teraz spevom privítam tvoje dieťa na svet.
Nájdi cestu, dieťa Cestu, dieťa, cestu, dieťa
Nájdi cestu, dieťa Cestu ku mne
Modlitba matkinej zeme Modlitba otcovej zeme
Nájdi cestu, dieťa Cestu ku mne
Vstaň
Už ide hlavička.
To je dobré.
Vstaň, dieťa Vstávaj...
Maghra, cítim uško. Je ako šmikľavý pupeň.
- Dobre, dobre. Áno. - Bolí to.
- Nech ide von. Bože... - Áno. Áno.
Kde je Baba Voss?
Baba Voss má prácu.
Poď. Napi sa.
Nepotrebujeme toho obra.
Toto je ženská práca.
Chcem, aby sa ho manžel dotkol ako prvý.
Onedlho tu bude.
Čo to je za zvuk?
Čoskoro budeš mať malého v náručí. Mysli na to.
Paris, počujem smrtiace laná.
Prečo ich vytiahli?
Zaútočili na dedinu?
Naši zvedi oznámili, že údolím prichádza výprava.
Muži s koňmi a psami. Sú na úpätí hory.
Kde je môj manžel?
Baba? Baba Voss riadi obranu.
Vezmite zbrane! Nasledujte ma!
- Čet! - Čet!
K múru.
Zvedi, hľadajte vietor.
Psy, kone a muži. Prechádzajú blatom a trstinou.
Prekračujú cez rieku.
Pália bukový dym lovcov kráľovnej Kane.
Možno idú po rieke do inej doliny.
Matal, veši. Čo je ich úmyslom?
Vo vzduchu cítim krutý úmysel. Krutý a na dohľad.
Ayuri, koľko?
Tucty koní a veľa pochodujúcich mužov.
Dvesto, možno viac.
To nie je výprava. To je celá armáda.
Alkenni. Toto je náš domov.
Sme jeden a bojujeme ako jeden.
Pripravte sa na boj.
Ja, Baba Voss, prisahám, že vás ochránim. Veľký plameň Alkennov!
Božský plameň!
Ku kráľovnej v bruchách psov.
Nasledujte, bratia, do bitky...
Za mnou!
Vstávaj. Vstávame.
- Bože. - Hore. Poď.
Kto na nás útočí?
To budú len kočovníci, ktorí lovia otrokov, že?
Paris...
Ak klameš, budem to počuť.
Mojim ušiam nič neunikne.
V tvojom hlase počujem vyhýbavosť.
Tvojou úlohou je teraz dýchať.
Dýchaj a tlač.
Počujem tajomstvá. Čo mi tajíš?
Čo už ja viem? Som starena.
A rozprávaš sa s vtákmi a v spánku počuješ budúcnosť.
Tri noci po sebe volala sova.
A čo hovorila?
Povedala: „Lovci bosoriek prichádzajú.“
Lovci? Prečo by prichádzali?
Niečo mi hovorí, že prichádzajú po teba.
Povedal som, odviaž ma.
Hej! Povedal som, aby si ma okamžite odviazal!
Rozviaž to lano!
Chlapec potrebuje výchovu.
Kto je tam?
Povedal som, kto je tam?
Hej!
Kto je tam?
Kto tam je?
Povedal som, aby si ma odviazal!
Ja som Tamacti Jun, generál lovcov.
V mojej prítomnosti sa zvykne kľačať.
Prepáčte, pane, ale aj som Gether Bax.
To ja som vám poslal správu, aby ste sem prišli.
Tak to by som sa mal ospravedlniť.
Chlapec, ktorý zradí vlastný kmeň, aby robil Božiu prácu.
To som ja, áno.
Ževraj máš informácie
o mužovi, ktorého hľadáme.
Kacír, ktorého samotná kráľovná Kane odsúdila na smrť.
Diabol, ktorý zavraždil jej sestru.
Povedz mi, čo o ňom vieš.
Od vašich poslov viem,
že za informácie, ktoré povedú k jeho chyteniu, odmeňujete.
Ak budú tvoje informácie užitočné, odmenou ti bude ďalší nádych.
Na rozprávanie potrebujem hrdlo.
Moji Ayuri začujú lož tak hlasno ako praskajúci ľad.
Pane, sľubujem, že žiadny ľad praskať nebude.
Hovor.
Na konci zimy prišla do našej dediny žena.
Bola pre nás cudzinkou.
Našli ju pri kríkoch s bobuľami.
Povedala, že zablúdila v snehovej búrke.
Žiadala, aby sme ju pustili dnu, lebo bola v treťom mesiaci tehotenstva.
Vodca dediny povedal, že sa o ňu postará.
On sám nemohol mať deti, tak si ju zobral.
Odvtedy je s ním.
Povedz mi niečo užitočné. A rýchlo.
Nikdy nepovedala, kto je otcom jej dieťaťa.
Keď však prišla do dediny...
mala na sebe tento náhrdelník.
Je to talizman lásky. Je na ňom napísané meno.
Čítajte.
Jer-la-ma-rel.
Jerlamarel.
Je to meno kacíra, ktorého hľadáte, však?
Dokonca práve teraz, v dedine na hore,
žena rodí to diablovo dieťa.
Ak sa poponáhľate do dediny,
tá žena a Jerlamarelovo dieťa môžu byť vaše.
Gether Bax...
ako bránia vašu dedinu?
Ak nájdem ženu, ktorá rodí diabla,
možno ťa nechám nažive.
Ak nie, aj ty zhoríš.
Chlapec alebo dievča?
Je to chlapec. Chlapec.
Desať prstov na nohách aj na rukách.
Dve silné pľúca.
Sinjay. Sinjay. Mama.
Ahoj.
Ahoj, dieťatko.
Áno. Ahoj.
Gratulujem, Maghra.
Gratulujem.
Nožička!
- Noha? - Sú tam dve.
Druhé je zle otočené. Sinjay, ostrý nôž.
- Maghra, musím ho rýchlo vybrať. - Dobre.
Nádych. Výdych.
Nádych. Teraz!
- Čet-čet! - Čet-čet-čet!
Baba!
Ilun!
Uvoľnite múr!
- Uvoľnite múr! - Uvoľnite múr!
Uvoľnite múr!
Vešti.
Cítim silnú nenávisť.
Ale tichú.
Ayura?
Kone odfrkujú, chodia po okrúhlych kameňoch.
Veľa koní. Skrývali sa za hlukom rieky.
Ich vojsko sa nezmenšilo.
Obetovali len niekoľkých.
Vedeli, že majú čakať.
Do dediny!
Tento svah je jediná cesta z hory, že?
Okrem tejto strany sú všade rokliny a strmé zrázy.
Preto predkovia vybrali toto miesto.
Sme jediní Alkenni, ktorí ostali.
A ja budem posledný.
Áno, áno. Bože.
Tentokrát to je dievča.
Sinjay. Mama.
Bože, už viac nie.
Počula som, ako sa trasie zem.
Bola to len predstava?
Nie, nebola.
Sinjay, čerstvú vodu.
Zákon Alkennov hovorí, že prvé meno, ktoré ťa počujú povedať,
by malo byť meno ich otca.
Vďaka tomu budú jeho meno poznať v duši.
Nepovedz Baba Voss.
Musí to byť meno skutočného otca, inak príde bolesť.
Jerlamarel. Tvoj otec.
Už si pripravená mi o tom povedať?
O tom, kto to bol?
Povedala som ti.
Bol to cudzinec.
Zablúdila som z dediny. Stratila som sa v búrke.
Sovy mi hovoria niečo iné.
A čo ti hovoria?
Že bojovníci sa vrátili.
Baba Voss, obetovali ste kamene?
Nemali sme na výber.
Lovci a polovica armády kráľovnej Kane je v doline.
Lovci bosoriek?
- Tu nie sú bosorky. - Arca.
Zvolávam parlament Alkenny.
Počúvajte. Múr je preč.
Inak to nešlo. Nepriatelia sú však stále v doline.
Boh ohňa priniesol dážď, v takomto počasí po svahu nepôjdu.
Takže máme čas.
Čas na čo? Sme v pasci.
Okolo dediny máme mužov a medvedie pasce.
Natiahneme laná a zastavíme ich kone.
Spravme to skôr, než prejde búrka.
Času je málo.
Pripravte sa.
Baba Voss?
Nie, medveď.
Maghra, už sme traja?
Sme štyria, Baba Voss.
Choď, ty obor, ale nerozpuč ich.
Chlapec a dievča.
Nechám vás.
Nie, Paris, ostaň.
Buď s nami.
Kamene ich zastavili?
Dvojité požehnanie. Boh ohňa.
Baba, zabili ich kamene?
Nie.
Ako prežijeme deň?
Neviem.
Majú kone a psy.
A keď prejde búrka, prídu si po nás.
Celý život som chcel nájsť pokoj...
postaviť si domov, zobrať si ženu a mať deti.
A teraz, v túto poslednú chvíľu, mám dve.
Jedno, druhé.
Miloval by som ich tak,
ako milujem teba.
Áno. Od prvej chvíle...
Baba Voss, musíš ísť. Volili bez teba.
Natiahli ste laná?
Nie, Baba Voss.
Pokračovali sme v zasadnutí, ktoré si zvolal.
Prišli sme na to, že lovci neprídu,
ak nebudú veriť, že sú tu bosorky.
Predtým sem nikto neprišiel...
Až kým neprišla tá suka a neodhodila tu ten svoj odpad.
Paris, musíme niečo urobiť.
Zostaň. Niečo sa už robí.
Nadišla chvíľa.
Aká chvíľa?
Tú noc, čo ťa sem doviedol ten cudzinec...
nechal na mojom oltári túto správu.
Od Jerlamarela.
Priprav deti na dlhú cestu.
Prijali sme návrh,
že ak dáme ženu a deti lovcom,
možno nás nechajú.
Baba Voss, nemáme čas.
Tie deti ani nie sú tvoje.
Dobre.
Musíte poslúchnuť hlasovanie.
Ale bude veľmi ťažké zobrať ženu a dve novorodeniatka
dole horou bez rúk a bez nôh.
Baba Voss, si veľký muž, ale nás je veľa.
Všetkých nás nezabiješ.
Nie, ale zabijem prvých šesť či sedem.
Tí, ktorí chcete byť medzi nimi,
predstúpte.
Čepeľ mám na vás pripravenú.
Arca.
Generál.
Stojím pri Baba Vossovi.
Ilun. Ayura.
Smrtiace lano. Stojím pri Baba Vossovi.
Bow Lion. Zabijak.
Stojím pri Baba Vossovi.
Belu. Zabijak.
Hovorím, Baba Voss, ustúp.
Zložte zbrane!
Všetci sme Alkenni.
Počúvajte.
Cíťte. Dážď prestáva.
Lovci sú v polovici hory.
Keď je v dedine bosorka,
celá dedina musí zhorieť.
To je ich krédo.
Tie deti vám život nekúpia.
A čo navrhuješ?
Myslíte si, že sme v pasci. No nie sme.
Z tejto hory ide ešte jedna cesta.
- Ak si vták, áno. - Nie! Je tam most.
- Čože? - Nad roklinou. Za zvonmi.
Alkenni boli na tejto hore celé generácie.
Nikdy tu nebol most.
Teraz je.
Kto ho postavil?
Postavil ho človek.
To človek nedokáže.
Nemáme čas, tak si ho predstavujte ako boha.
- Odkiaľ to všetko vieš? - Teraz nie je čas.
Vie to, lebo aj ona je bosorka.
Ak som bosorka, tak som aj vaša jediná nádej.
Štyristo úderov srdca odtiaľto.
Kto ostane, zhorí.
Ženy a deti znásilnia.
Ak tam aj most nie je,
roklina je príjemnejšia smrť.
Zoberte si svoje veci.
Poznáš cestu k mostu?
Áno. Ver mi.
Maghra. Dokážeš chodiť?
- Áno. - Áno?
- Áno. - Poď, láska.
Vezmi si veci. Len to, čo unesieš a s čím vieš utekať.
Paris.
Ako nájdeš ten most?
Nechal mi pokyny.
- Kto? - Skutočný otec detí.
Baba Voss, buď obor, ako ťa poznám a prekonaj tú bolesť.
Poďte! Tadiaľto!
Ďalej by sme nemali ísť.
Musíš mi veriť, mama.
Hýbte sa. Nebojte sa.
Je tu chodník. Chodník k mostu.
Šialenstvo.
Človek taký široký most nepostaví.
Kone sú sto úderov srdca odtiaľto.
Rýchlo!
Záchrana! V priepasti je zem!
Zoraďte sa.
Doneste Gethera Baxa.
Som vo vzduchu. Zázrak.
Som vo vzduchu!
Rýchlo!
Idem.
Palice cez laná.
Budem hneď za tebou.
Ostanem a zadržím ich.
Povedal si, že iný únik neexistuje.
Nie je.
Len do priepasti, čo je istá smrť.
Počujem plač detí.
Dvaja novorodenci. Idú smerom k Slnečnému hrobu.
Preboha!
Maghra!
Som v poriadku.
Most stále drží.
Choďte. Rýchlo. Opatrne.
Ayuri!
Len zvuk rýchlej vody. Je blízko.
Vypustite psy!
Choď.
Pevné. Je tu zem!
Je tu zem. Poďte.
Opatrne. Poďte.
Rýchlo.
Ticho.
Dobre.
Ticho, ticho.
Nie.
Je tu most.
Gether Bax!
Odseknite most!
Na tejto hore sme roky. Nie je tu most.
Cíť.
Najskôr ty.
Nie. Roklina je smrť.
Keď ostaneš, zomrieš. Choď!
Choďte za ním.
Ustúpte!
Počkajte!
Pomoc!
Kto je tam?
To som ja, Gether Bax!
Vy bastardi ste ma tam nechali.
Gether.
Chyť sa ma.
Posol.
Správa pre kráľovnú.
KANZUA DAM PALÁC KRÁĽOVNEJ KANE
Choďte. Chcem sa modliť.
Otec náš...
ktorý si nám skrytý...
ktorého silu cítime, ale nedotýkame sa jej.
Buď vôľa tvoja na tomto svätom mieste.
Daj nám dnes svoju silu od Boha ohňa,
ktorú zobral zo svätej rieky.
Veď nás čistými chodníčkami.
Neodpúšťaj, ako my neodpúšťame svojim vinníkom,
Daj nám oheň a dym.
Pre teba je tma a sila...
a sláva.
Na veky vekov.
Amen.
Áno?
Správy zo Slnečného hrobu, vaša výsosť.
Poď.
Zasial svoje semeno.
Ticho.
Diabol, ktorý zabil moju sestru...
ktorý šíri kacírstvo o zraku,
ten, ktorému dali silu svetla, Jerlamarel,
nielenže žije.
Má aj potomkov.
- Lekár. - Áno, vaša výsosť?
Náhodou sme o tom viedli konverzáciu.
Pokoj. Nie je tajomstvom, že sme sa rozprávali.
Raz som sa vás spýtala...
„Veríte, že diabolská schopnosť svetla sa môže preniesť na dieťa?“
Nie. Neverím, že sa môže preniesť na dieťa.
Neklamte mi.
Počujem to.
Je to strata času.
Opatrnosť, strach.
Buďte konečne úprimný!
Úprimne, neviem.
Vaša výsosť, Jerlamarel je jeden človek.
V tejto miestnosti nám servíroval jedlo.
Narodil sa ako otrok a tá schopnosť, ktorú hovoril, že má...
Možno bol len sluha, ktorý sa snažil urobiť na kráľovnú dojem
príbehmi, ktoré počul v kolíske.
V hlavnom meste máme problém.
Svätá sila z rieky zlyháva.
Ľudia hovoria, že strácame Božiu priazeň.
Možno je načase priviesť najlepších vojakov domov.
Kľaknite si.
Zabúdate...
že zlo svetla raz takmer zničilo svet.
Ľudia ho používali na riadenie, otáčanie a menenie Božích úmyslov.
Lesy horeli. Vzduch sa naplnil jedom.
Lady Zee, pošlite správu do zeme Slnečného hrobu.
Ich úlohou nie je len nájsť Jerlamarela.
Ich úlohou je nájť jeho deti
a priniesť mi ich.
Tento deň...
sme prešli do nového sveta.
Človek, ktorý postavil most, ktorým sme prišli,
nám ukáže cestu vpred.
Paris, kto je ten človek?
Volá sa Jerlamarel.
Dobre som ho poznala.
Je to kacír.
Lovci ho prišli hľadať, lebo hlása jedno kacírstvo.
Povedal mi, že má schopnosť, ktorú by sme nazvali zázračnou či zlou...
A hovorí, že ju kedysi mali všetci ľudia na zemi.
Hlása, že Božie kosti, ktoré používame na zbrane a nástroje,
nevyrobili bohovia, ako nám hovoria.
Nevyrobili ani predmety, ktoré nehnijú.
Ani rovné hory Payanov.
To všetko vytvoril človek.
Ľudia ako my, ktorí mali rovnakú stratenú schopnosť, akú má on.
Jerlamarel povedal, že mi to nevie vysvetliť.
Len povedal, že má schopnosť vidieť.
Ak budeme nasledovať jeho pokyny, nájdeme útočisko.
Za nami nič nie je.
Ak máte námietku, radšej ju povedzte teraz.
Tak je rozhodnuté.
Ďalej je rieka.
Naši zvedi preskúmajú jej vŕby.
Chodník budeme nasledovať tridsať dní a tridsať nocí.
Keď chodník pri rieke zmizne,
budeme kráčať vo vode, aby nás psy neprenasledovali.
Vedení hudbou, ktorú zanechal Jerlamarel.
Čoskoro na to,
budeme počuť hluk vodopádu vysokého 20 mužov.
A cez ten vodopád, útočisko.
Miesto, kam sa nikto neodváži.
Miesto, kde si môžeme znova všetko vybudovať
v pokoji a bezpečí.
Je tam rebrík.
Arca.
Pôjdem prvý.
Ak to udrží mňa, udrží to čokoľvek.
Baba, prosím.
Je to bezpečné.
- Ľad, ľad... - Ľad.
Zvedi, čo je pred nami?
Čo nám tu zanechal?
Všetko.
Tu si postavíme nový domov.
Je to tu ako v raji.
Ale, Baba...
musíš vedieť...
budeš vodcom kmeňa,
ktorý sa navždy musí skrývať pred svetom a lovcami.
Nezabudni.
Jedného dňa nás môžu nájsť.
Musíme byť ostražití.