Čau.
- Ahoj. - Dáme si kávu?
- Nepotřebuješ další kávu. - Já vím, že nepotřebuju.
Je tady.
John Meehan.
A je sám. Manželka s ním není.
- Proč šeptáme? - Proč? Protože…
je to stalker a predátor.
Dala jsem ti vše, co jsem našla. Nečetls to?
- Uděláme úvodní pohovor, dobře? - Ne.
Pak mu zavolám a řeknu, že to neberu.
Fajn. Takže tu nemusím být a dělat poznámky.
Ale potřebuju tě tady, aby…
Červené tlačítko, vypadá jako mikrofon.
Zmáčkni ho a nahraj si to.
Zdravím.
- John Dzialo. - John Meehan.
Fajn jméno.
Neměla přijít i vaše žena, nebo jsem se spletl?
Ne, přijde. Jen má zpoždění.
Musela po cestě do autosalonu, ale přijde.
Pamatujete, když auta nebyly počítače?
Když jste mohl pod kapotu jen s hasákem a lepidlem?
Přesně.
Zdravím.
Ahoj…
- omlouvám se za zpoždění. - Nevadí.
Věděli jsme, že jedete z autosalonu, a navíc…
jdete přesně včas.
To je dobře.
- John Dzialo. - Debra Meehanová.
Meehanovi.
Tudy, prosím.
Tahle? Měla svěřenecký fond.
Multimiliony dolarů, takže
proč bych si myslel, že když jí půjčím peníze, ukradne je?
To se stalo?
Chtěla půjčit sto padesát tisíc, a pak řekla, že se to nikdy nestalo.
Když jsem ji udal, řekla soudci, že ji sleduju.
Tak jo, a co tahle?
Tu ani neznám.
V té době jsem v Indianě nepracoval už rok.
Dobře.
Mám štěstí, že Deb je tak chápavá.
Slíbil jsem jí, že to vyřeším a očistím své jméno.
Nezaslouží si to snášet.
Jistě. To nikdo nechce.
Byl to celkem zmatek.
Dali jsme se dohromady hodně rychle.
Jak rychle?
Po dvou měsících.
A mé rodině se to moc nelíbí.
Doufám, že…
něco z tohohle, co pro Johna děláte, pomůže věci s nimi
trochu urovnat.
- Jo. - Nevěří mu.
Myslí si, že chce moje peníze.
Rodina dokáže být na sebe tvrdší, než kdokoli jiný,
a hlavně znají ta nejcitlivější místa.
Máte předmanželskou smlouvu?
Ne.
To možná mohlo pomoct.
Nejspíš jo.
Ale i teď můžeme udělat něco, aby byli klidnější.
Nejde o předmanželskou, ale o vyrovnání.
O tom jsem slyšela, ale taky jsem slyšela, že to u soudu někdy neobstojí.
Někdy ne, ale když jsou opodstatněné a upřímné. A sepsány v dobré víře, tak jo.
A pokrývají to stejné.
Rozdělení nemovitostí a majetku, odpovědnost za manželské dluhy.
A ve vašem případě…
vaši firmu.
Práva na ni po vaší smrti.
Bylo by…
potřeba…
poskytnout úplné finanční informace.
Museli bychom přizvat dalšího právníka, aby jednoho z vás zastupoval…
v tomto případě.
Soudy by na to nebraly ohled,
kdybyste oba neměli svého poradce.
Co vy na to?
Já myslím, že je to dobrý nápad.
Co myslíš, Johne?
Johne, vidím, že se vám to moc nelíbí,
ale i z jedné schůzky je vidět, jak moc vás tahle žena miluje.
Takže cokoli můžu udělat, aby se to s její rodinou zlepšilo,
dělám i pro vás. Ne, abych byl ten špatný, ale…
abych pomohl.
No, mě se to zdá jen jako ztráta času a peněz,
když není šance, že se s její rodinou něco změní. Takže…
No,
tak mě nechte se na to podívat a všechno to projít
a pak uvidíme, jak na tom jsme a co s tím.
Může být?
Ano.
- Děkujeme. - Dobře.
Děkuji vám oběma.
Děkuju.
- Ozvu se. - Dobře.
DAYTON, OHIO PŘED 10 LETY
Co třeba neděle.
Grilované klobásky, začne hra, řekněme kolem 13:30…
Davem, taky pracuješ na případech, ne?
Zkoumáš charakter, předvídáš chování, ne?
- Proč se tohle nestane? - Já nevím.
- Tvoje žena nesnáší tu mou. - To není pravda.
A je to úplně vzájemné.
Jo, já vím.
Proč to tak vůbec je?
Začalo to jednoho zimního večera, už kdysi dávno,
když se hádali, jestli byla nějaká sukně zakoupena ve slevě.
Mám tu ženu, co chce mluvit s někým z drogového.
Už jdu.
- Tamhle? - Jo.
Dobře.
- Díky. - Jasně.
Dobrý den.
Dennis Luken.
Tonia Meehanová…
Sellsová, pardon. Tonia Sellsová.
Chcete jít ke mně?
Víte, z které nemocnice přesně jsou?
Ne. Ale to zjistíte z čísla šarže, což…
- už asi víte. - Jo.
Takže můžou být z nemocnice, ve které pracujete.
Mohly by, ano.
A říkala jste, že vy dva žijete…
odděleně nebo jste rozvedení?
Rozvedení.
Nedávno.
Přátelé?
Nebo ne?
Tak jo, neříkám, že si to myslím já,
ale někdo by si to mohl myslet.
Ošklivý rozvod, ke všemu máte přístup i vy,
stejně jako váš bývalý.
Jste naštvaná a chcete mu to vrátit. Možná.
- To by si někdo mohl myslet. - Jo. Ne, já vím.
Napadlo mě to, že by si to někdo mohl myslet.
Můžu jen říct,
že tak to není.
Když si Johna proklepnete…
uvidíte, jak to je.
Kdo to je.
Neudělala to žádná nemocnice nebo…
Ale když to uděláte…
uvidíte.
A když ne, tak…
to bude dělat prostě dál.
Ale aspoň jsem to zkusila.
Nemůžete mi tady udělat takový dramatický výstup a prostě odejít.
Potřebuju víc informací.
Už jsi mu volal?
Johnu Meehanovi? Říct, že to nevezmeš?
To byl fakt naštvaný chlap.
Vidělas ho. Ale vidělas ji?
Jeho ženu?
Jo, na chvilku. Je krásná.
Skvělé vlasy.
Taky vypadala velmi milá a upřímná.
Jestli řekne, nebo udělá něco špatně…
já nevím.
Myslím, že potřebuje ochranu.
Dobře.
Kvůli němu má problémy s rodinou.
Takže my…
se ji pokusíme ochránit.
Pracujeme pro ni,
ne jen pro něj.
Takže se ji pokusíme ochránit před ním…
jakkoli budeme moct.
Mám zajít pro kafe? Chceš kávu?
Je po páté. Neusnu.
- Ale jo. Chci. - Fajn.
Hned jsem zpátky.
Haló?
Potřebuju rodný list, aby mi obnovili pas.
Můžeš ho nechat dole na recepci, prosím?
Taky tě zdravím, Veronico.
- Nemám tvůj rodný list. - Co?
- Tak kde je? - Je v bance v trezoru.
To je šílený.
Fajn,
- tak si tam pro něj zajdu. - Nemůžeš tam jen tak jít,
musím to být já…
nebo John.
A já mám moc práce, takže se tam dostanu až v pondělí.
Děláš si srandu?
Fajn, tak to nech dole v pondělí.
Dobře.
Taky jsem tě ráda slyšela.
Je neuvěřitelná.
Pro mě ne.
John Meehan.
Díky, že jste přišel.
Jak se máte?
Zajímá mě, proč jste neudělal to, za co vás platíme.
Tak za prvé, proč jsem volal.
Zajímalo mě, kdy mi pošlete zpátky ty formuláře s finančními údaji.
Na co?
- Na to vyrovnání, o kterém jsme mluvili. - Ne.
Nemluvili jsme o tom.
Vy jste nám o tom řekl a my jsme neměli zájem.
Tak si to pamatuju já.
Myslel jsem, že jste měli aspoň zájem vidět, jak by to mohlo v praxi vypadat…
Co ty soudní procesy? Kterýkoli. Povězte mi o tom.
Dobře.
Prošel jsem ty materiály…
ale není tam nic pro vznesení obvinění o podvodu
- vůči kterékoli té ženě. - Protože nevíte, co děláte.
Kdyby jo, už byste podal žalobu, ale nepodal, že?
- Řekl jsem… - Nepodal.
Ztrácíte čas. Ztrácíte můj čas. Skončili jsme.
- Konec. - Pokud to tak chcete, chápu,
- ale měl bych mluvit i s vaši ženou. - Poslouchej mě.
Pracuješ pro mě, ty mizero.
Pracuješ pro mě a máš padáka.
Dobře.
A 25 tisícovou zálohu chci celou zpátky,
nebo na tebe podám komoře stížnost.
Dobře.
Skončili jsme.
Spousta lidí o Johnu Meehanovi vědělo.
Lékárníci, zdravotnický personál, úředníci.
Tady, v Kentucky, v Indianě,
něco jsem i zaslechl.
„Několik objevů zlomených zámků na kufřících s anestezií,
chybějící lahvičky a ampulky.
Nesrovnalosti v záznamech o použití léků
a záznamech o anesteziích.“
Jo, musely tam být.
Jo, to byly.
V jedné nemocnici mi řekli, že požádali o vzorek moči
kvůli těm nesrovnalostem,
a John byl jediný, kdo ho neodevzdal.
Protože říkal, že zrovna nepotřebuje.
Takže…
Tak mu řekli, ať tam zůstane, dokud nebude potřebovat,
ale odešel a nikdo si toho nevšiml.
Až někdo zavolal, že ho viděl vyprazdňovat moč z pacientova katetru.
A co se stalo pak?
Zavolali ostrahu,
ale už byl pryč.
Takže…
ho propustili.
Ale jen z té nemocnice.
A operační sestra mi řekla, že byla na sále
na Johnovu operaci zad,
a všichni poznali, že je závislý,
protože potřeboval mnohem vyšší dávku, aby ho uspali.
- A nahlásila to? - Jo.
A někdo další s atestací na anestezii řekl,
že byl na sále blízko Johna
a viděl v jeho kufříku pistoli. To taky nahlásil.
Takže…
jo.
Hodně lidí vědělo, že na Johnovi něco nehraje.
Ale jiní lidé se bohužel rozhodli, že to není jejich problém.
Já…
Já to vůbec…
Já taky ne. No fakt.
Dělám tuhle práci už dlouho
a potýkal jsem se už s byrokracií, obavami za odpovědnost
a možná i několika nemocnicemi. A…
A já to taky vůbec…
Je mi to líto.
Budu pokračovat, ale vzhledem k tomu, jak to zatím šlo…
bych lhal, kdybych řekl, že to vidím nadějně.
Nech to na mně, prosím.
- Dobrý, už to skoro mám. - A co?
Dopis Debře Meehanové.
Abych se ujistil, že s Johnem souhlasí.
Když zavolám, hodí mě to do hlasovky. Možná jí ty vzkazy maže.
Zanesu jí to do kanceláře.
Osobně to doručím.
Ne, to je špatný nápad. Hodně špatný.
Stejně to udělám.
- Stejně to uděláš. - Jo.
V obchodě jsme byli včera.
Já vím. Ale napadlo mě udělat vepřovou pečeni.
A gratinované brambory?
Jo, s gratinovanými brambory.
Nemůžu se dočkat.
A tentokrát jsem na ty brambory koupila i sýr Gruyère.
Ty mě chceš zabít.
Jo a…
ten právník…
pan Dzialo,
mi dnes do Madeiry přinesl tohle.
- Co to je? - Nevím.
„Vážená paní Meehanová, nemůžu se s vámi zkontaktovat telefonicky,
tak jsem se rozhodl vyřešit věci hezky postaru.
Váš manžel, John, mě vyhodil,
a hodlá na mě podat stížnost advokátní komoře.
Zajímalo by mě, jestli o tom víte a zda s tím souhlasíte.
Pokud ne, mé číslo do kanceláře je… Bla, bla bla.
Je to pravda? Vyhodils ho?
Udělal něco špatně? Mně se zdál chytrý.
Ne.
Neudělal nic.
Jak dlouho už má tvé peníze?
Existuje hodně skvělých právníků. Nebudu…
platit nějakému podvodníkovi, aby ti posílal psaníčka.
„Psaníčka.“
Tak jo, když myslíš.
Oškrábeš brambory?
Ano?
Kdo? Melissa?
Má mou vizitku? Co?
Tak ji pošlete nahoru…
To je ona? Díky.
- Zdravím. - Dobrý den.
Pracuju v okresní nemocnici Fieldstone, v lékárně.
Jo. Mluvil jsem s vašim šéfem.
Jo, dal jste mu vizitku.
Nechal ji v kanceláři, tak jsem ji vzala.
Vídám se s ním.
Chodím s ním.
Promiňte, měla jsem…
vám to říct už tam.
Chodíte se svým šéfem?
Chodím s Johnem Meehanem.
Prosím.
Je to volný vztah.
John na vážné není. Říká, že jo, ale lže.
- Lže o čem? - O všem.
O tomhle.
O tom, že je lékař, závislák,
dealer.
Viděla jste ho prodávat drogy?
Ale viděla jste ho je brát.
Vlastně asi ne.
Ale vím, kde je schovává.
Je jich tam moc na to, aby je bral všechny sám.
Dobře.
Jo.
Tadá!
Páni.
Ježíši.
John Meehan?
- Dennis Luken, policie. - Tady nemůžete být.
- A vyšetřovatel David Nissley. - Nemáte povolení.
Vlastně máme.
Máme povolení a pravomoc, kterou nám uděluje tohle,
což je schváleno a podepsáno soudcem.
Děláme, co se tam píše, chlape.
To Melissa?
- Teď na nic odpovídat nebudu. - Mluvili jste s Melissou.
Ale můžete se zeptat právníka…
Tak jdeme.
Jdeme.
Ahoj.
Máma mi tu měla něco nechat, ale uvěřím tomu, až to uvidím.
- Tady. - Páni.
- Děkuju. - Není zač.
RODNÝ LIST
Vážně, Ano? Nevíš, proč jsem tak naštvaný?
Zbraň v domě? Jsme v Ohiu, to je jen přestupek.
- Nemohla jsem dokázat, že drogy ukradl. - Ale mohla.
Nebudu předvolávat deset svědků, aby dosvědčili,
že tam ty drogy toho dne byly a toho už ne. No tak, Dennisi.
Prokázala jsem držbu.
Přiznal se, že jsou jeho.
Přiznal se k nejvyššímu obvinění. Skončili jsme.
Souhlasím, že by měl jít sedět, jasné?
Ale soudce Finley si myslí, že každý, kdo se přizná,
si zaslouží nápravu.
Takže léčení. Promiň.
Počkat. V kolik tu měl Meehan být na odsouzení?
- Kde je váš klient, slečno Blakeová? - Nevím. Má zpoždění a nezvedá telefon.
Nevím.
Tak jo, Ano, teď už chci zatykač.
Pojď se mnou za Finleym.
Haló?
Vážená paní Meehanová, jen se chci ujistit, že víte,
že jsem dostal padáka za to, že jsem starej impotent.
Ani to neotevřela. Tak moc ji zajímáš.
Rovnou mi to dala.
Považoval jsem za důležité,
aby věděla, že jste mě vyhodil.
Kde jsou moje prachy?
O čem to… Poslal jsem vám šek.
Celou částku. Celých 25 tisíc, to mi dlužíte. Všechno.
Zaúčtoval jsem si hodiny…
a zbytek vám vrátil.
Napíšeš mi šek i na zbytek těch peněz
a já si tam pro něho přijdu.
To nemusíte.
Pošlu vám ho, dobře?
Jasně. Fajn.
Ale možná se stejně někdy stavím.
Nebo jsem možná venku teď.
- Ahoj. - Ahoj.
Něco jsem ti napsal.
Dopis.
Vážně?
Proč jsi to udělal?
Prostě se mi chtělo. Jen tak.
Děkuju.
Drahá Deb.
Prošli jsme si těžkým obdobím,
díky bohu, že jsme to zvládli.
Vidím, jak se kvůli své rodině pořád trápíš.
Kéž bych to mohl napravit svou láskou.
Ale to zvládne jen čas
a někdy ani to nepomůže.
Můžu ti jen slíbit,
že tě miluju.
A potřebuju tě víc než cokoli jiného.
Co bylo, bylo.
A budoucnost je jen naše.
A bez tebe…
nevím, jestli bych vůbec existoval.
Neznám tak dobrého člověka, jako jsi ty.
Kéž bych byl taky takový.
Slibuju, že se budu snažit…
abys mohla být hrdá na to, mě vždy držet za ruku.
Doufám, že umřu ve tvé náručí…
protože tento svět je velmi temné místo.
Kdybych tu byl bez tebe…
ŽENY
bojím se, co bych mohl udělat.
Luken?
- Jo. - Mitrovitch.
Přijel jste skoro rychleji než sanitka.
Mám velkou motivaci a tohle je speciální týpek.
Pořád nemůžu uvěřit, že jste zavolali. Díky.
Můj starý parťák kdysi taky poslal všem oddělením hlášení,
aby mu zavolali, kdyby zadrželi chlapa, který mu zastřelil syna.
Od té doby všechna hlášení čtu.
Tady je.
Ten muž, ten mýtus.
Johne.
Promiň, že jsem nestihl tu party.
Já…
Chtěl…
Chtěl jsem se zabít.
Se zabít.
To se ti moc nepovedlo, co?
Divné, protože jestli někdo ví,
jak někoho navždy uspat, nejsi to ty?
Co?
Jo.
Jedna.
Dva.
Páni.
Zabalíte to?
Jasně.
Pojedu za váma až na stanici. Abych se ujistil, že je po všem.
Až bude,
tak to oslavíme troškou alkoholu s ledem.
Jasně.
Pak nám můžete vysvětlit, proč je tak speciální.
Dohodnuto.
NEZNÁMÉ ČÍSLO PŘÍCHOZÍ HOVOR
Ronnie, tady máma. Mám jiné telefonní číslo.
Jestli máš čas, chci, abys za mnou za hodinu přišla do CC Kitchen, jo?
Můžeš?
A jestli nemáš čas, tak si ho udělej. Musím s tebou mluvit.
Říká, že se chtěl zabít.
Ale podle záchranářů
měl u sebe dost stříkaček, aby se pořádně sjel,
ale ne na to, aby se zabil.
Já nevím, šéfe. Možná chce, abychom ho litovali.
Víš, koho mi je líto? Tvé rodiny,
která s tebou chtěla strávit hezkou neděli.
Hej!
Ne!
Sakra.
NÁKLADNÍ VÝTAH
Opatrně!
Zpátky! Dolů!
Pojd dolů!
- Máte ho? - Jo.
Zůstaň ležet!
To je napadení. Jestli ho neobviníte, já jo.
Zabiju vás!
Léčení není pro tebe, co, Johne? To by ti nepomohlo.
- Oba víme, co jsi zač. - Zabiju!
Půjdeš do chládku.
Ronnie.
- Ahoj. - Ahoj.
Co se děje?
Promiň, jenom…
musím být opatrná, protože…
nechci, aby John něco věděl dřív, než budu připravená.
Připravena na co?
Cože?
Drahá Deb.
Prošli jsme si těžkým obdobím,
díky bohu, že jsme to zvládli.
Vidím, jak se kvůli své rodině pořád trápíš.
Kéž bych to mohl napravit svou láskou.
Zlato?
Promiň, praskl mi puchýř.
Už nemám žádné mozoly z běhání.
Moje nohy jsou jako kusy šunky.
Ještě, že máme čistič na skvrny. Půjdu to zkusit vyčistit.
Ale to zvládne jen čas
a někdy ani to nepomůže.
Můžu ti jen slíbit,
že tě miluju.
Kruci.
A potřebuju tě víc než cokoli jiného.
Co bylo, bylo.
A budoucnost je jen naše.
A bez tebe…
nevím, jestli bych vůbec existoval.
Tady.
Jo a ten právník…
pan Dzialo,
mi dnes do Madeiry přinesl tohle.
JOHN DZIALO A SPOL. PRO: DEBRA MEEHANOVÁ
- Co to je? - Nevím.
Neznám tak dobrého člověka, jako jsi ty.
Kéž bych byl taky takový.
Slibuju, že se budu snažit…
abys mohla být hrdá na to, mě vždy držet za ruku.
Hloupá otázka ohledně technologie.
Když se přihlásím do cloudu z nějakého účtu,
můžu k tomu mít přístup z…
dvou zařízení najednou? Jde to, nebo…
Jo, to by mělo jít.
Co se na ten cloud ukládá?
Úplně všechno?
A co je „všechno“?
Jo.
No, vaše e-maily, zprávy,
vaše fotky,
váš adresář…
poloha telefonu.
Debro,
doufám, že umřu ve tvé náručí…
protože tento svět je velmi temné místo.
Kdybych tu byl bez tebe…
bojím se, co bych mohl udělat.
ŽENY
Zdravím, je to John Dzialo?
Ano, dobrý den. Tady Debra Meehanová.
Ano, dostala jsem ho. Děkuju moc. Jen jsem…
Nemám moc času, ale chtěla jsem s vámi mluvit,
protože potřebuju právníka, ale…
myslím, že to nemůžete být vy.
A potřebuju někoho, kdo…
dělá rodinné právo, ale i…
trestní.
Paule.
- Ahoj! - Zdravím.
- Jak se máš? - Dobře. A ty?
Dobře. Můžeš mi udělat laskavost?
Nevadilo by, kdybych tady na necelou hodinku zaparkovala?
Nemohla jsem najít místo.
- V pohodě. - Dobře.
Jo a už zase máme ten odstín lazuritu se zlatem.
No skvělé, tak to se stejně zastavím.
- Tak zatím. - Díky, Paule.
- Ahoj. - Pa.
Dobrý den.
- Jste pan O'Neil? - Ano. Debra.
Michael O'Neil.
- Těší mě. - Rád vás poznávám osobně.
Ano, já vás taky.
Takže…
jak to zvládáte?
No, však víte…
mám strach.
A cítím se poníženě.
Víte kolikrát se žena průměrně vrátí do situace, jako je ta vaše,
než se z toho konečně dostane, pokud vůbec?
- Ne. - Mnohem víckrát než jednou.
- Vážně? - Jo.
Je to těžké,
tak se neobviňujte.
Když vykradou banku, neobviňují z toho ji.
Prokoukl jsem toho chlápka.
Myslí si, že je žralok.
A je, protože myslí jen na to, jak se nakrmit.
Myslí si, že má právo jíst, co chce, ale nemá.
A taky to není žralok.
Je to velký, tlustý, mořský okoun.
A já ho chytím do naší loďky a umlátím, až se nebude hýbat.
Máte rád analogie.
A víte, kdo ještě je má rád? Porota.
Nebude to jednoduché.
Musíme se dobře připravit,
ale jsem připravený udělat všechno v mých silách. Co vy?
Já taky.
Tak jo, dobře.
To chce tequilu.
Hned teď.
Myslíš to vážně?
- Opustíš ho? - Ano.
Tentokrát už nadobro?
- Jo. - Mami.
- Veronico. - Nadobro?
Ano.
Musím.
Plivl na můj rodný list.
- Bylas u toho? - Cože? Ne.
Co udělal?
Jak to vůbec víš?
Protože mi poslal tohle.
Panebože, Veronico.
Já vím. Ale…
já mu poslala…
zpátky tohle.
Dobré, že?
- Ach, Ronnie. - A pak…
mi poslal tyhle.
„Drž se od ní dál, nebo tě hodím do oceánu.
Skoč z vysoké budovy. To by mi udělalo radost.
Nejlíp hlavou napřed.
S tvou mámou se budeme smát.“
Netušila jsem, že…
já… ne…
nemyslela jsem si, že půjde po tobě.
Je mi to tak líto.
Já…
rozhodla jsem se z Hadley odstěhovat, tak jsem se dívala na byty.
Na nic jsem ještě nekývla.
Ale několik se mi líbilo.
Jeden se mi líbil moc, ale je to trochu moc blízko letiště.
Ale je tam měsíční nájemné
a hodně bezpečnostních bran. Vypadal bezpečně.
Zítra tam zajdi.
Zeptej se, jestli mají dvoupokojový.
Pokud jo,
tak ho vezmeme.
- Dobře. - Tak jo.
Jak to, že už je venku?
- Myslela jsem že dostal 21 měsíců. - Jo.
Ale úřad pro výkon trestů je známý pro zkracování trestů
z důvodů, které většinou nezveřejňují.
Možná přeplnění.
A to může? Přestěhovat se do jiného státu?
Když to udělá podle předpisů, tak jo.
Probační úředník tam převezme jeho případ.
Prý má sestru, která žije v Kalifornii.
Dal jsem probačnímu její jméno a adresu.
Denise Meehanová-Shepardová. Znáte ji?
Vím, že existuje.
Ale nepotkaly jsme se.
Tak John je teď její problém.
Jen si dávejte pozor.
Nic nevylučujte.
Ale myslím, že budete v pořádku. Nemusíte si dělat starosti.
Oba víme, že je chytrý, ne?
A chytré by bylo se od vás a od dětí držet dál.
Začít se svým životem něco dělat.
Bude muset, ne?
Bude se muset nějak uživit.
Mohl to být dobrý špion, co?
Nebo právník. Ale vybral si sám.
Já taky.
Ne, nechte toho.
Snažila jste se to napravit. Víc než ostatní.
I než ti, kteří to mají dělat za peníze.
Ale ne než vy.
Děkuju.
Policejní oddělení Newport Beach.
Ano, vyšetřovatel Dennis Luken,
úřad šerifa Warren county v Ohiu.
Můžu mluvit s detektivem ve službě?
Jo. Do vašeho města se stěhuje chlápek,
o kterém byste měli vědět.
Ahoj.
Proč jsi dneska vybrala tolik peněz?
Jak to myslíš?
Vybralas třicet táců. Na co?
Musí to na něco být?
Na co to je?
Jsou to moje peníze, Johne.
Všechno, co je tvoje, je i moje.
Ne.
Všechno, co bylo moje…
před tebou…
je pořád moje.
To si myslíš?
Aspoň pro jednou v životě mě poslouchej.
Myslíš, že to tak nechám?
Už ne po dobrém, Deb. To chceš?
To poslední, co chci, je tě zlomit.
Odcházím. Chci se rozvést.
Uhoď mě.
No tak.
Představ si, jak skvělé by to bylo.
Uhoď mě a já se postarám, aby ses už nikdy nepostavila.
Uhni.
Pozor.
NA ZÁKLADĚ SKUTEČNÝCH UDÁLOSTÍ,
NĚKTERÉ SCÉNY A POSTAVY JSOU FIKTIVNÍ.