- Var är hon? - Hon gömmer sig i skjulet.
- Hon är rädd för att komma ut. - Är hon skadad?
Fötterna och handlederna är blodiga. Hon var nog bunden.
Det är väl flickan som var på nyheterna?
Amanda?
Det är polisen!
Jag lovar att hon var här.
Hämta hundarna.
SEX VECKOR SENARE
Som privatdetektiv arbetar man ofta på fall ingen hör talas om-
- åt folk som inte hittar annan hjälp.
Jag blev förvånad när Amandas föräldrar ringde.
Hon blev kidnappad, men rymde efter några dagar.
Fallet fick stor uppmärksamhet. Både polisen och FBI utredde det.
Därför undrar jag vad de vill mig.
Vi vill att du hittar personen som tog Amanda.
Polisen utreder väl fortfarande fallet?
Ja, men de har inte kommit nånvart.
Mannen är fortfarande på fri fot.
Jag har hört en del på nyheterna.
Det var väl inte långt härifrån hon kidnappades?
Hon var på väg till sin vän Sophie för att studera.
- Hon glömde sin dator och vände. - Men hon kom aldrig hit.
Han gick fram och blåste pulver i ansiktet på henne.
- "Djävulens andedräkt"? - Skopolamin.
Just det. Han lade henne i bagageutrymmet -
- körde ut henne i skogen till ett slags skjul -
- satte på henne ögonbindel och band henne.
- Men hon lyckades rymma. - Efter fem dagar.
Polisen hittade henne i Waialua.
Försökte han aldrig kontakta er eller kräva lösensumma?
Nej.
Vi kunde inte ge honom mycket. Jag är IT-konsult -
- och Mari är mattelärare.
Jag är ledsen men jag är tvungen att fråga om han...
Han rörde inte henne. Inte på det viset.
Vi vet att det är viktigt.
Vi vet inte varför han tog henne. Polisen tror att han skulle...
...jag vet inte, sälja henne?
Får jag tala med Amanda?
Du kan försöka.
Amanda...
Det här är mr Magnum, privatdetektiven vi pratade om.
Hej, Amanda. Jag heter Thomas.
Trevligt att träffas.
Hej.
Är det okej om vi talas vid en liten stund?
Är det där Akaka-fallen?
- Är det en av dina favoritplatser? - Nej.
- Han försöker hjälpa dig. - Jag vill ju inte ha hjälp.
- Älskling... - Det gör inget.
Det är...
Det är svårt att prata med folk efter det du upplevt.
Du vet inte vem du kan lita på.
Tro mig, jag vet hur det är.
Menar du det? Vet du hur det känns?
Jag blev tillfångatagen i militären.
Jag vet hur det är.
Jag vill bara...
Jag vill bara lämna det bakom mig.
Det går inte när alla talar om det. Jag vill bara vara i fred.
Det här var vår dotter.
Vi var så tacksamma när de hittade henne.
Men hon var inte samma flicka.
Den där flickan kom inte hem.
Att hitta mannen som tog henne är vår enda chans.
Jag förstod vad Alan sa. Amanda var fortfarande fången.
De tror att det hjälper om jag hittar mannen.
Jag tror att de kan ha rätt.
Men hon måste berätta vad som hände-
- och det kan kräva hjälp av en lite mjukare person.
Sex av sex! Grymt!
Tack, Kumu!
- Är du redo? - Ja.
Dra!
- Vad håller ni på med? - Är du okej, Thomas?
Ja. Jag fick bara en mindre hjärtattack.
- Tror du att jag skulle skjuta dig? - Det är inte omöjligt.
- Hon har rätt. - Ja, men jag skulle inte ha missat.
Dra!
Kan du ta över, Thomas?
- Jag måste till kulturcentrumet. - Hej då!
- Nå? - Vad?
- Du behöver nåt. Vad är det? - Jag vill inte ha nåt av dig.
Då är det väl till din klient?
- Ja. - Alltså till dig.
Min klient heter Amanda Sako.
Tjejen som blev kidnappad för inte så länge sen.
Om hon inte talar med dig, vad ska jag då göra?
Du vet väl att Rick, Nuzo, TC och jag var...
...tillfångatagna av talibanerna?
Ja. Det har jag hört.
Efter att vi rymde hamnade vi på militärsjukhus i Tyskland.
Vi träffade en fältsjukvårdare som förlorat fyra män.
Ingen medicin eller terapi funkade på honom.
Det enda som fungerade var... yoga.
Flera undersökningar visar att yoga hjälper mot PTSD.
Jag tänkte att det kanske kunde hjälpa Amanda.
Det var en man som kidnappade henne -
- så hon kanske känner sig tryggare med en kvinna.
Jag har inga andra idéer.
Apollo gillar dig. Han är svårflirtad.
Jag tänker inte svara på några frågor.
Jag tänker inte ställa några.
Vad gör jag då här?
Frågor eller att prata hjälper inte i ditt tillstånd.
Mitt tillstånd?
Ja, obalans.
Syftet med yoga är att hitta jämvikt.
Tills du finner jämvikt...
...kan du inte hjälpa oss eller dig själv.
Lita på mig. Tror du att jag gör det här för att hålla formen?
Upp med armarna.
Kom igen.
Tack för att du kom, Katsumoto.
Jag var tveksam.
Du brukar inte uppskatta att jag blir inblandad.
Jag har kanske börjat gilla dig.
Nej. Jag är här för att det hjälper oss båda -
- och framförallt Amanda. Här är utredningen.
Amanda ville inte tala med oss och hon såg aldrig kidnapparen.
Hittade ni nåt i kvarteret?
Nej. Vi talade med vänner och lärare, men det gav inget.
- Hur är det möjligt? - Vet inte.
Men förövaren är kvar där ute.
Han kanske har tagit nån ny eller har tagit nån förut.
Jag vill hitta honom innan han skadar fler.
Jag vill ge henne lite frid, men kommer ingenstans, så...
...om du hittar några ledtrådar är det okej för mig.
För sex veckor sen hittade ägaren henne här inne.
Hon flydde innan vi kom hit.
- Vet du varför? - Hon var nog rädd.
Hon hade hållits fången i fem dagar.
Hon var fastkedjad i en vägg i ett rum utan fönster.
Han använde plastband.
- Han höll henne fången i skogen. - Du tror dig väl veta var?
Jag spårade hennes fotspår österut.
Efter att hon flytt sprang hon i två-tre timmar.
Alltså kan hon ha rört sig 2 mil.
Sökte ni igenom 160 kvadratkilometer?
Nej, 185. Vi sökte finkammade allt, men hittade inget.
En hand...
Långsamt...
Apollo!
- Jag klarar det inte. - Jodå.
- Nej. - Jo, det gör du visst.
När du gör det inser du att inget ger en mer styrka -
- än när ens kropp lyckas med nåt som ens tanke tvivlade på.
- Så lätt är det inte. - Det är inget.
Du kan inte låta det som hände påverka hela ditt liv.
- Vad gör dig till expert på ämnet. - Ålder. Det är en sak.
- Du är inte så gammal. - Tack.
Men ålder är mer än bara tid.
Det är en katalog över erfarenheter.
Och jag har haft många obehagliga.
Hur...
Jag sa ju att jag inte gör det bara för att hålla mig i form.
- Nej... - Nästan.
- Hej. Är allt bra med Amanda? - Ja.
Jag tror att hon är redo att prata.
- Det är mycket jag inte minns. - Berätta bara vad du minns.
Jag kunde inte få loss händerna.
Till slut drog jag tummen ur led.
Jag vet inte var jag var.
Jag bara sprang så fort jag kunde.
Sen hittade jag mannens hus.
Jag minns inte mycket mer än så.
Du är en väldigt stark, ung kvinna.
Higgins har rätt.
När jag var fånge i Afghanistan försökte jag fly.
Jag var tränad i hur man flyr och hade tre andra killar där.
Du var modig nog att fly helt ensam.
Kan du göra mig en tjänst?
- Kan du vara snäll att blunda? - Varför då?
Efter att vi hade flytt använde specialtrupperna en teknik -
- för att få mig att minnas detaljer om fiendelägret.
De hittade platsen och jag vill testa det på dig.
Du behöver bara slappna av -
- och minnas det första steget du tog i frihet.
Inte bara vad du såg, utan dofter, ljud och känselintryck.
Allt är viktigt.
Kände du en bris, eller kanske en passadvind?
Nej...
Jag kände en doft.
Det luktade lite mynta, eller kanske tall.
Var det eukalyptus?
Okej, du sprang i skogen och kände doften av eukalyptus. Vad mer?
Där var en växt med underliga frön.
- Varför underliga? - De var stora.
De var nästan stora som en mobiltelefon.
Det låter som ett Uhiuhi-träd.
Det latinska namnet är Mezoneuron kavaiens e.
Ja, så såg det ut.
Vad är ett Uhiuhi-träd?
De är nästan utrotade. Väldigt ovanliga.
- Var växer de? - På Oahu, på läsidan.
- Läsidan? - Vad?
Polisen letade på östra sidan där de trodde Amanda kom ifrån.
Men växer de på läsidan kom hon inte därifrån.
- Hon kom västerifrån. - De letar på fel plats.
Jag har letat i nordost och såg inga byggnader.
Men skogen är tät. Här är regnträd överallt.
Jag flyger söderut.
Uppfattat. Nordost genomsökt, på väg söderut.
Vad tror du? Känner du igen nåt?
- Nej. Inget. - Ha tålamod.
Är du lite spänd. Vet du vad?
Gör lite mer yoga. Testa hundansiktepositionen.
- Det är inte yoga. - Jo. Det tror jag.
- Higgins visar dig. - Vilken tur jag har.
Så här har jag inte vandrat sen Korengal.
Korengaldalen där ni hölls fångna? Det måste ha varit hemskt.
- Ja, jag har fina minnen därifrån. - Ni hade åtminstone varandra.
Inte alltid. De höll ofta Thomas isolerad under långa perioder.
Vi visste inte om han var vid liv.
"Käcka-kaninen" och "Jag-spydde-nyss".
- Äckligt! - Orville!
- Jag tror att jag har nåt. - Thomas!
- Vad ser du? - Nåt mörkgrönt...
...ungefär sex kilometer från er position.
Det var väl en betongbyggnad?
Cement suger upp vätska och kan skapa frodig växtlighet.
Skicka koordinaterna.
- Se där. - Den är nog från andra världskriget.
Jag ser mig omkring.
Thomas...
- Det är här. - Magnum!
Jag har hittat nåt.
- De är från en fyrhjulig motorcykel. - Kidnapparens?
- Efter fyra veckor? - Det har inte regnat mycket.
Det är möjligt.
Vad var det?
- Ta flanken! - Ja.
- Snygg tackling! - Tack.
Vad sägs om en pratstund?
- Anhåll honom. - Ja.
- Du har väl inte förhört honom? - Vi hade lite tid över.
Du kan skälla senare.
Carter Ning, möt kommissarie Katsumoto.
Carter har bott i bunkern i flera månader.
Han trodde att vi var poliser och är åtalad för innehav.
- Kidnappade du den här flickan? - Nej.
- Du tittade inte ens. - Jag har aldrig sett henne!
- Berätta vad du berättade för oss. - Okej.
- Vad? - Det som hände för sex veckor sen.
Okej.
En trädkramare dök upp.
Han sa att han skulle göra en undersökning här.
- Han gav mig 500 dollar för att dra. - Kan du beskriva honom?
Han var normallång och hade normalt hår.
Du beskrev honom. Var tydlig.
Jag tittade på pengarna!
Han gav oss datumet. Det var dagen innan Amanda kidnappades.
- Han körde väl en terrängmotorcykel? - Ja. Fyrhjulig och splitter ny.
Talar han sanning måste det ha varit kidnapparen.
- Han förberedde fängelset. - Spåren är där nere.
Ditt labb kanske kan spåra modellen.
Kanske det.
Vi har ett dussintal återförsäljare på ön -
- och några som hyr ut till turister. Vi kontaktar alla.
TC kan hjälpa till. Uthyrarna och han skickar kunder till varandra.
Kan vi talas vid?
- Han talar nog sanning. - Det måste bekräftas.
Då ordnar vi det.
Jag såg inte mycket, men...
...mannen som tog mig var vit.
Han var äldre.
Hej, Amanda.
Jag heter Katsumoto. Minns du mig?
- Amanda? - Är allt bra?
- Är det nåt fel? - Vad är det?
- Det är din polisbricka. - Min bricka?
Var mannen som tog dig polis?
- Hon sa inget för att hon var rädd. - Den kanske var falsk.
Tänk om den inte var det. Tills vi vet mer måste vi hålla tyst.
- Bunkern, motorcykeln, allt. - Hur ska du tysta ner det?
Det finns folk jag litar på som kan undersöka bunkern -
- och enbart rapportera till mig.
- Jag berättar om jag hör nåt. - Jag också.
Hör du, Magnum... Säg till henne att jag beklagar.
Jag trodde att jag började bli bättre.
Jag är så jäkla trött på att ständigt vara rädd.
Jo, min...
Min pappa sa en gång att mod inte var att inte vara rädd.
Det betyder bara att nåt är viktigare än ens rädsla.
Som vad?
I fångenskap var jag inte direkt en mönsterfånge.
Jag försökte stjäla en radio och en pistol.
Vakterna satte mig i isoleringscell.
Där var mörkt och ensamt.
Det kändes som om varje dag kunde bli min sista.
- Jag var rädd. - Var du?
Ja.
Men mina vänner kunde ha det värre än jag.
Jag bestämde mig för att de var viktigare än min rädsla.
Om jag lyckades överleva...
...så kunde jag hjälpa dem att fly.
Och det gjorde vi.
Hör du, Amanda... Du är rädd.
Det förstår jag, men du är även modig.
Inte många hade klarat av det du gjorde.
Och inte många skulle stå ut med det du genomlider.
- Det vill jag att du ska veta. - Tack.
Ursäkta mig. Jag måste svara.
Ja, TC?
TC hade en ledtråd.
Några terrängfordon hyrdes ut-
- i sex dagar runt datumet då Amanda kidnappades.
Vi hade tur. Alla var tvungna att uppge sina adresser.
Det här ägs av ett fastighetsbolag.
De hyr ut det i minst sex veckor åt gången.
- Det här känns rätt. - Det sa du om de tre senaste.
Låt mig förklara nåt om ledtrådar.
- Ska du förklara nåt som man. - Nej, som privatdetektiv.
Det mesta leder ingenvart så man måste vara optimist.
Annars blir man deppig av vartenda jobb.
Det verkar som om vi får släppa in oss själva.
- Du slösar bort värdefull tid. - Vill du testa?
Visst. Flytta på dig.
Problemet med företag som hyr ut på kort tid -
- är att de oljar låsen. Verktygen glider och gör det svårt...
- Vad tänkte du säga? - Du behöver inte vara så skadeglad.
Jo.
Det här är nog rätt ställe.
Övervakningsbilder på familjen Sako.
Det är en karta över deras område.
Alan och Maris dagsschema.
- Varför övervakar de hela familjen? - Jag vet inte.
Men de här bilderna togs i går.
De övervakar dem fortfarande.
Jag måste ringa dem direkt. Vad det här än handlar om -
- så är det inte slut än.
Jag förstår inte.
Varför tog de min mamma?
Jag vill träffa min pappa!
Han är i Pearl City. Rick och TC hämtar honom.
Han är snart här. Oroa dig inte.
Amanda, vi kommer att hitta din mamma.
Vi hittar henne och tar med henne hem.
- Har du nåt? - Kanske.
Amanda, förlåt mig, men jag måste fråga...
Känner du igen den här mannen?
Det är han!
- Kumu, kan du...? - Kom så går vi till stora huset.
Jag kommer om en stund.
- Mr Magnum... - Vi hittar din mamma.
Det lovar jag.
- Du borde inte ge såna löften. - Hon behöver hopp.
- Vem är killen? - Nicholas Warner.
Teknikerna hittade ett fingeravtryck i bunkern.
Han är från New York och kom hit för sex veckor sen -
- med en Benjamin Keeble.
- Så vi har två kidnappare. - Först tar de Amanda.
Och nu mamman. Vad är det som pågår?
- Vad vill de familjen? - Jag vet inte.
Grannarna såg en grå skåpbil när de tog Mari.
- Jag hoppas kunna spåra dem. - Vi hjälper dig.
- Ni får inte bli inblandade. - Det är vi.
De är inte poliser, så ni måste sluta.
Du måste ge mig datorn du hittade.
- Vilken dator? - Lägg av.
Den ni hittade i huset med bilderna.
Du skulle inte ens ha identifierat honom utan oss.
Okej... Ni får leta igenom datorn.
- Men ni rapporterar allt ni hittar. - Okej.
- Du ångrar dig inte. - Det gör jag redan.
Hallå?
- Alan! - Herregud! Var är du?
Vi har din fru. Vill du återse henne gör du precis som vi säger.
Har du förstått?
Rick och TC ringde. Alan Sako kom inte och svarar inte.
Märkligt.
- Kan du pinga hans telefon? - Ja.
Han är på sitt kontor i centrum.
- Frun är kidnappad. Vad gör han där? - Först dottern och nu frun.
Nån kanske använder familjen för att få honom att göra nåt.
- Vad kan han göra som IT-konsult? - Jag vet inte.
Han kan ha kontakt med kidnapparna.
- Hallå? - Åk upp på 14:e våningen.
Okej.
- Det här är intressant. - Vad?
Kidnapparna har hackat kamerorna på Alans jobb.
- De streamar fortfarande. - Ser du Alan?
Ja, han är på 14:e våningen och talar i telefon.
- Han ser nervös ut. - Han talar nog med kidnapparna.
Han försvann ur bild.
Hitta städskrubben. Den är inte låst.
Gå in i den.
Hittar du honom?
Nej, men jag vet vad det handlar om.
Jag har hittat en hel del information -
- om Andrew Gores agenda och annat.
- Vem är han? - Hawaiis statsåklagare.
Han leder en utredning kring den kinesiska maffian.
- Vad har det med Alan att göra? - Gore har rest runt.
Han talar med vittnen.
Men i Honolulu arbetar han i samma byggnad som Alan.
Han har livvakter dygnet runt.
Menar du att nån försöker mörda honom?
Det är en teori, men enligt Gores schema var han i byggnaden -
- när Amanda kidnappades och han är även där nu.
Jag tror att de tog Amanda för att tvinga Alan -
- att döda Gore, men när Amanda flydde...
De fick vänta tills Gore kom tillbaka.
Om nån planerar att döda Gore -
- kanske Alan ska stänga säkerhetssystemet.
- Eller så utnyttjar de honom direkt. - Hur då?
Alan är IT-ansvarig där.
Han har tillgång till hela byggnaden.
Han kan närma sig vem som helst.
Tror du att de ska tvinga Alan att döda Gore?
Okej. Jag är inne.
På översta hyllan står en färgburk.
Öppna den och ta fram innehållet.
Jag förstår inte...
Han är i ett konferensrum på 22:a våningen.
Om mindre än femton minuter ska han ta lasthissen ner.
När han gör det skjuter du honom.
Vad? Det kan jag inte.
Jodå! Du jagade under uppväxten.
Du går på skytte och kan hantera pistoler.
Att döda nån är annorlunda.
Du har inget val, Alan.
Nån ska dö i dag. Det kan bli han eller din fru.
Jag förstår inte varför de inte gör det själva.
Skytten tar sig inte ut ur byggnaden.
- Alan kan de undvara. - Ring Katsumoto igen.
- Vi måste berätta för polisen. - Nej. Fundera lite.
Får Katsumoto höra att åklagarens liv är i fara -
- måste han varna dem och när kidnapparna inser det -
- dödar de Mari. Vi har bara en chans: att hitta Alan och lösa det diskret.
- Det är du och jag. - Okej.
Hur gör vi?
Okej... Somna in.
Så där ja.
Det här känns hemskt, men jag behöver uniformen-
-och vi kan inte berätta varför.
Se här! Alan är på 22:a våningen.
Med tanke på metalldetektorn och all säkerhet är Gore nog där.
- Vi har ont om tid. - Sätt fart då. Klä av dig.
- Titta på skärmen. - Menar du allvar?
Funderar du på att säga nåt så gör inte det.
Det slutar illa för Mari.
Det är okej. Den är väldigt känslig.
- Tack. - Varsågod.
- Ja, Katsumoto? - Vi har en ledtråd.
Vi har spårat bilen till Ewa Beach.
Jag ville bara berätta det. Var är du?
Tack. Var försiktig.
Åklagaren är på väg.
- Du behöver inte göra det. - De dödar henne!
Polisen har hittat kidnapparna.
- Det är hitåt, mr Gore. - Det ordnar sig.
Lita på mig.
Åklagaren är i hissen.
- Ta bakdörren! - Polis! Ner på knä!
Rör dig inte!
Du gjorde det rätta.
Vad hände, Katsumoto?
De drog sina vapen.
De sköt mot SWAT.
- Vi blev tvungna att skjuta dem. - Var är Amandas mamma?
Katsumoto?
- Katsumoto? - Hon är inte i huset.
Vi vet inte var hon är.
Hon var med dem när jag talade med henne.
- Hon var bredvid honom. - Vi hittar henne.
Higgins, mannen som talade med Alan...
- Han med glasögonen? - Hitta honom.
- Var är hon? - Vem?
- Mari Sako! - Jag vet inte.
Sluta!
Lyssna noga nu. Dina vänner är döda.
Polisen är på väg och du har bara en chans.
- Samarbeta. - Dra åt helvete.
Fortsätt.
Var är Mari Sako?
Okej!
Jag ser inget. Är ni säkra på att han talar sanning?
- Där nere! - Vad?
Han sa att hon var begravd. Det måste vara där.
Landa, TC!
Skynda på!
Mari! Hör du mig, Mari?
- Du har hittat nåt! - Gräv vidare!
Mari! Hör du mig, Mari?
Mari?
Du är nästan klar! Tryck inte in den!
Kom igen!
Vi är nästan framme! Håll ut!
Mari! Du är trygg nu!
Herregud!
Mamma!
Du berättade inte om Alan.
Nej.
Jag är fortfarande arg, men vi glömmer det.
Det låter bra.
- Vill du inte kramas? - Inte en chans.
Tack, miss Higgins, miss Teuila, mina herrar.
Du höll ditt löfte. Tack, mr Magnum.
Översättning: Gustaf Lundskog www.sdimedia.com