Az előző részek tartalmából...
Izgalmas időszak áll mögöttünk.
A két csapat közül az egyik játszani fog a gálameccsen.
Egy kombinált csapatot fogunk küldeni: Dominálók és a Kacsák!
Ezek teljesítménymérők. Rögzítik az aktív perceket, az izomtömeget...
De ugyan mit mér még? Nem méri az emberséget, se a szívet.
- Alex. Ez egy sport. Nyerni akarunk. - A nyarat nem nyerheti meg.
Akkora nyomást helyezett rám az apám,
hogy összeomlottam életem legfontosabb meccsén,
és lett egy görcs a lövésemben.
Túl nagy terhet tettem a válladra, és szörnyen sajnálom.
Nagyon össze kell szednem magam.
- Az NHL-jelöltek más szinten mozognak. - Elértem a határaimat?
Egy busznyi elit kanadai hokijátékos épp most ért Los Angelesbe
a hokigála miatt, és az edzőjük kéri a névsorunkat.
T edző! Megjött az EPIC-es csapatnévsor.
Evan Morrow?
Kiteszlek.
Ugye csak hülyéskedsz?
Láttad, mennyi megfigyelő jön a gálára?
- Elképesztő. - Sok fősuliról
-és a válogatottól is. - Négy NHL-csapattól.
Ezzel beteljesítem a sorsomat, amit a születésem előtt írtak meg.
Ezt érzem, amikor kirakok egy nehéz Legót.
- Passzold! - Mit csinálnak?
Azt hiszem, ez a jamhoki.
Gyerünk, mehet!
Ez az! Király!
- Csapattali. Mizu, Koob? -„Mizu?"
Ez a nyár utolsó csapattalálkozója. Vasárnap minden véget ér.
- Jut eszembe: aláírnád ezt nekem? - Ja, persze.
Oké, köszi. Sofi, te is aláírod?
- Igen. -Üresen vagyok!
Jace is jön a gálameccsre.
A tavalyin teljesen összeomlott. Remélem, hogy már készen áll erre.
Oké, ezt inkább ne írd rá, amikor aláírod!
- Jó, oké. - Legyen vidám!
Jól van, figyelem!
- Megyünk a Nyári hokigálára. - Igen!
Igen! Erre vártunk egész nyáron, igaz?
Idén az Anaheimi Kacsák gyakorlópályáján játszunk, ami nagyon király.
És így, hogy együtt vagyunk, elmondom, úgy döntöttem:
hogy a Kacsák név alatt fogunk játszani.
- Mi? Ez az! - Szuper!
Olyan név alatt szoktam játszani, ami magasabban van a táplálékláncban, de oké.
Elfogadom.
Nagyon vártam, hogy edzőként ott lehessek a meccsen,
de idén lemondok erről a szerepről.
Alex edző veszi át tőlem a stafétát.
- Mi? -Én apaként megyek a meccsre.
- Jól van. - Hú, anya!
- Menni fog! - Oké.
Hé! Ezzel most megleptél.
Ez komoly, hogy nem te leszel az edző?
Igen.
Áttörést értem el Jace-szel,
és, úgy érzem, most inkább apaként van rám szüksége.
Nem akarom elszúrni, még nagyobb nyomást helyezni rá.
Ez szuper. Biztos nehéz volt meghozni a döntést.
Nem. Könnyű volt.
Oké, nehéz volt, borzasztó nehéz.
És utálom a kanadai csapatot, le akarom győzni őket,
de nem tudom, hogy tudnék csak egy apa lenni a meccsen. Segíts!
Én mondjam el neked, hogy mit csinálj apaként?
- Igen. Pontosan. - Oké. Ez könnyű, kell egy khaki nadrág.
- Nekem nincs olyanom. - Semmi baj.
Az apukák tökre ötletszerűen öltözködnek.
Nézz ki úgy, mintha lehánytak volna! Van ilyen ruhád?
Van egy kardigánom, végül is felvehetem.
Ilyeneket szoktak hordani.
Aha. Még mindig túl jól nézel ki. Ez nem fog működni.
Oké, tudom, mi kell.
Sokkoló, de így még inkább.
Jó, beszéljünk a viselkedésről!
Oké, szóval vége a meccsnek, kimész a jégre, és azt mondod: szép munka!
És ha kikapunk?
Még gyorsabban mész le, és azt mondod: „Semmi baj. Legközelebb sikerül.”
Csinálsz egy csomó képet, amennyit meg sem nézel,
és intézed a parkolójegyedet.
- Vihetem a sípomat? - Húha!
KERGE KACSÁK: ÍGY KELL TAROLNI!
Megérkeztünk a modern sport szentélyébe.
Befutok!
Oké, nincs baj! Menjünk!
Még sohasem láttam trófeát, ami nem egy állatnak a feje volt.
Hódítsuk el!
Jól van, srácok. Minden rendben. Készen állunk a meccsre.
De lenne még valami.
Helló! Cam vagyok.
Ez Cam Fowler az Anaheimi Kacsáktól.
Igen, találkoztunk pár játékosukkal.
Jó fejek. Kedvesek. Egy ökölpacsit? Igen!
Cam azért van ma itt, mert a Kacsák hokiklubja
csinált nekünk egy csodás dolgot.
Ezen Morrow áll, mert ez a családnevem. Egy profi hokimezen.
Köszönöm szépen!
- Igen! - Igen!
Ezeket nektek csináltuk. Sok sikert kívánunk!
Igen!
- Ez az! - Milyen menő már?
-Úgy érzem, hogy be fogjuk húzni. - Ja. Az tuti.
Meg hát Kanadából jöttek.
Szóval nem lesz semmi gond. A világ legkedvesebb nemzete.
Azt mondják majd: „Bocsi, hogy neked mentem.”
- T edző, mi a franc? - Alex Morrow.
Látom, még mindig jó a frizurája,
de ez nagyon fura. Miért maga Kanada edzője?
Miután maguk tavaly ellopták a nevünket egy nemhivatalos, fű alatti mérkőzésen,
olyan módon reagáltam, amit helytelennek minősítettek.
Igen, ha jól emlékszem, felrúgott egy szemetest, kiviharzott az arénából,
leszakította a csengőt a falról, és azt mondta: „Ez az enyém.”
A meccs után elég nagy fordulatot vett az életem.
Kizártak a minnesotai ifjúsági hokiligából,
és nem találtam másik munkát, szóval lehetőség hiányában elmentem Kanadába.
És meg kell mondjam, minden egy picikét más Kanadában.
A bacon egy kicsikét vastagabb.
Az érmék egy picit vékonyabbak.
És azt hinnéd: „Úgyis hozzászoksz.” De az a helyzet,
hogy nem.
Hátra kellett hagynom a hazámat és az egész életemet,
mindkét anyukát, akivel randiztam, szóval már most mondom:
amikor ma lemossuk magukat, akkor végre beteljesül az édes bosszúm.
Nem is tudom, helyes-e ilyet mondani, mert úgy látom, eléggé meg van zuhanva,
de nem biztos, hogy a meccs úgy alakul majd, ahogy tervezi.
Jól van, Kacsák. Mozgás!
Hé, te! Téged tartalak leginkább felelősnek.
Téged látlak, amikor el kell vágnom késsel és villával a baconömet.
Nem tudom, mit mondjak.
Fű alatti meccs volt, de szabályosan nyertünk.
Keménykedhetsz, de én jól tudom, hogy ki vagy.
Te csak egy kiskölyök vagy, aki azt hiszi, jól hokizik,
de akit ki kellett tennem a csapatomból.
És most elér a bosszúm.
Srácok! Ez a nyár utolsó napja, amikor teljesen beöltöztem, és akkor jöttem rá,
hogy pisilnem kell.
Te most ettél egy darabot a Kacsák öltözőjéből, hogy beléd kerüljön?
Miért tennék ilyet?
Oké, aki még nem írta ezt alá, az tegye meg most!
Például te, Sam.
Tudod...
Hihetetlen, az edző, aki elküldött, ő edzi a másik csapatot.
Ne aggódj emiatt! A meccs a lényeg.
Ja, csak nem örülök, hogy itt van valaki, aki emlékeztet,
hogy nem voltam elég jó a csapatába.
Tudod mit? Ez engem inkább feltüzelt.
- Hé! Jól vagy? Készen állsz? - Igen. Vágjunk is bele!
Hé, srácok! Elég rossz hírem van.
Emlékeztek, hogy amikor futottam be, kifordult a bokám?
- Volt ilyen? - Nem.
- Nem rémlik, bocsi. - A lényeg az,
hogy most jövök az orvostól. És kiderült, hogy meghúzódott.
Így nem fogok tudni játszani a mai meccsen. Bocsi, srácok.
Suta voltam. Pont a legnagyobb meccsünk előtt.
- Aha. Semmi gáz. - Ja. Reméljük, hamar helyrejön.
Gratulálok a sikeres szezonodhoz.
Ne tapsoljatok!
Mondjátok, hogy így nem játszhattok!
Vagy hogy adjanak be kortizoninjekciót!
Semmi?
Talán pihentethetnéd. Mint én, amikor megsérültem.
Amikor te megsérültél, az egész csapat bedobta a hokiütőjét.
Azzal, hogy nélküled nem játszunk.
Na, dobjátok be és gyertek ide!
Jó.
- Hé, Morrow! - Helló, apuka!
- Látom, álltad a szavad. - Igen.
Büszke vagyok rád.
Hé, tévedtem, amikor azt mondtam: nem számít, ki nyer egy meccsen.
Nagyon is számít.
Igen. Így van. Szóval nyerjetek! Oké?
Jó.
Gyerünk, Kacsák!
Ez az utolsó első harmad, amit együtt játszunk a nyáron.
Totál leeresztesz! Fel kellene pörögnöd.
És most utoljára főnökösködsz velem a nyáron.
Ez nem igaz. Menj!
A megfigyelők!
Az a Junior Islanders. Az a Michigani Egyetem.
Az meg a Kings.
Üdv mindenkinek,
Rich Eisent hallják. Élőben jelentkezem a nagy hírű Nyári hokigáláról.
Úgy éreztem, ezt már végig kell csinálnom.
A Kacsák már most nagy erőt mutatnak.
Evan Morrow a Kacsáktól egy kicsit zavartnak tűnik.
Körözzetek, srácok, körözzetek!
Igen!
Jace Cole megszerezte az első gólt a hokigálán. Visszatért a lövése!
Igen!
Hé! Ébresztő! Koncentráljatok! Oké?
Úgy szeretnék a padnál lenni, Marni!
Mindkettőnknek ott lenne a helyünk, igaz?
Igen.
Úgy tűnik, hogy nélkülem is jó a csapat.
Bár mindig azt hittem, hogy kulcsjátékos vagyok.
Milyen poszton játszol?
Én vagyok a humorfelelős. Igen.
Jace!
Gyönyörű passz Hanson-Bhattól Jace Cole-nak.
Jace Cole újra betalál!
Ezzel vége az első harmadnak. Vezetnek a Kacsák.
Hahó! Brett Ross vagyok.
- A USA Hockey-tól jöttem. - A válogatottól?
Igen. Tudnál segíteni, hogy hol találom Jace Cole-t?
- Ott van. - Kösz!
Jace! Helló! Brett Ross vagyok, megfigyelő.
- Nagyon jól játszottál. - Kösz!
Gondoltam, már most lecsapok rád,
mert biztos sokan fognak érdeklődni.
- A válogatottól jöttem. - Igen, tudom, ki maga.
Remek. Mi vagyunk a legjobbak.
De ez azt is jelenti, hogy hatalmas a nyomás.
És meg akartam kérdezni, hogy készen állsz-e erre a kihívásra.
- Megértem. Fél, hogy leblokkolok. - Nem így fogalmaznék.
De itt voltam a tavalyi hokigálán,
és érdekelt, hogy mi a helyzet veled, hogy vagy mostanság.
- Jól vagyok. Kösz a kérdést. - Remek. Csak ügyesen!
- Hé. Mi a baj? - Egy toborzó se figyel engem.
Ne már, jól játszol, ne foglalkozz ezzel!
Egész nyáron erre a hokigálára vártam.
Azt hittem, hogy magasabb szintre léphetek a hokiban,
de most, hogy itt vagyok,
nem tudom kiverni a fejemből azt, amit Cole edző mondott.
Talán igaza volt, és már elértem a határaimat.
- Kicsim... - Nem!
Az a rengeteg hokis poszter a szobámban...
Csak arra vágytam, hogy egyszer olyan legyek, mint ők. De nem megy.
Nem fog összejönni, és nem leszek olyan, mint a gyerekkorom hősei.
Egész életemben hokiztam, és semmit sem értem el.
Bármikor is játszottál, mindig meglepetést okoztál.
Lehet, hogy ez a végállomás. Lehet, hogy ennél tovább már nem jutsz hokiban,
de gondolj bele, mennyit nyertél vele!
Remek képességeid lettek, sok barátot szereztél,
és végre együtt tölthettünk egy nyarat,
ne mondd, hogy hiába volt!
Ez tett azzá, aki vagy.
Bárcsak én is így gondolnám!
Nagyon várom már a folytatást, hogy újra teljesen haszontalannak érezzem magam.
Pont ezt érezhetik a hordozható DVD-k is.
Várj csak! Tudom, hol vennék hasznodat.
Gyere velem!
Hé, Morrow! Egész jó, mi? Apamódban vagyok.
Látod? Nachos. Ez egy létező étel?
Nem is tudom.
Leülök, és innen nézem a folytatást.
Nem, inkább visszamegyek a helyemre. Apamód.
Üdv! Emlékszik még Nickre? Imád közvetíteni.
Gondoltam felhozom, mert megsérült a bokája,
így ma nem tud játszani,
szóval talán nézhetné, maga hogy dolgozik.
Ez a sérültek padja, hah? Nem tudnak beadni kortizont, vagy valamit?
Én is ezt mondtam!
Ne aggódj emiatt! Mindig is úgy éreztem,
hogy a legjobb kilátás a kommentátorállásból van.
Hozz egy széket! Gyerünk!
Jace Cole szerzi meg a pakkot, és helyzetbe kerül.
Onnan neki már biztos... Mi? Jaj, ne!
Ezt jól elbaltázta!
- Jace! - Jól vagyok.
A Kacsákat elzárják a pakktól. Kanada elkezdett rákapcsolni.
- Kanada felkerült az eredményjelzőre. - Oké, semmi baj!
Egy újabb esély Cole előtt, és mellélő!
Ez nem ugyanaz a Jace Cole, akit az első harmadban láttunk.
Morrow elveszíti a korongot.
És íme egy újabb kanadai gól.
Úgy látom, Evan Morrow szörnyen dühös magára,
és közben a Kacsák csapata is kezd megzuhanni.
Nagy a küzdelem a korongért, és végül Kanada viszi el.
A második harmadban egy pillanatra se áll le a játék.
A kanadai csapat újból eredményes.
És ezzel a góllal Kanada a mérkőzés során először vezetést szerez.
Hé, edző!
Nyugi, nem leszek olyan apa. Tudom, hogy érted a dolgod,
szóval nem mondom el, hogy a négy védőjük kezd elfáradni,
szóval fel kell törni őket a bedobásnál.
- Oké. Köszi, hogy nem mondtad el. - Jól van, akkor én vissza is megyek.
Jöhet a V!
A kanadai csapat a kacsás trükköt húzza elő: a V-alakzatot.
Hát, ez elég passzív-agresszív húzás volt.
Vége a harmadnak, 4-2 Kanadának.
Gyorsan! Igyon!
Hát, ez az utolsó, hogy tök gyengék vagyunk a második harmadban,
és szinte esélytelen, hogy végül mi nyerjünk.
- Srácok! Nem egy harmadban dől el. - Ne, anya! Vége a meccsnek.
Hé! Jól vagy? Visszajött a görcs a lövésedbe?
Ja, nem tudom, hogy miért. De visszatért.
Hé! Talán az apukád segíthet.
Akkor én most...
- Helló! - Szia!
Most akartam érted menni.
Azon vacilláltam, hogy bejöjjek-e ide.
Igen, persze, gyere!
Hé!
Szia!
Csak érdekel, hogy jól vagy-e.
Visszatért a görcs.
Nem igaz.
Csak megjátszod.
Amikor tényleg ott van a görcs, a mozgásod teljesen szétesik,
kontrollálatlan az egész. Az előbb ott voltam melletted.
A vállad úgy állt, ahogy kell,
a korong is ott volt, ahol lennie kell.
Igen. Jól mondja.
- De micsodát? - Képes vagyok rá.
Csak nem tudom, tényleg ezt akarom-e.
Mert ha végigcsinálom, akkor mindenkit elvesztek.
Hé! Ne félj, nem maradsz egyedül!
- Aki egyszer Kacsa, örökké Kacsa. - Igen. Ott leszünk veled.
Igen. Mi sután is szerettünk téged.
Akkor meg még jobban fogunk, ha jól játszol.
Kösz, srácok! Csak végre megtudtam, milyen a normális élet,
és nem tudom, megéri-e feladni az egész életemet a hokiért.
Nem éri meg?
Egész életemben néztem, ahogy a hőseim hokiznak.
Reméltem, egy nap én is olyan leszek.
De nem megy. A határaim miatt.
Te egy vagy a millióból.
Ne pazarold már el ezt a tehetséget!
Te odaérhetsz.
Egész biztos.
Mérges leszek rád, ha meg sem próbálod.
Az utolsó harmadra kimegyünk együtt a pályára, és mindent megteszek,
hogy jól mutass a megfigyelők előtt.
Hogy meglássák, milyen jó játékos vagy.
Oké. Csináljuk!
De valakinek ott kéne lennie a padnál.
Mindent bele! Gyerünk! Jól van. Hajrá!
Gyerünk!
Kacsák háromra! Egy, kettő, három! Kacsák!
Még mindig ott van a torkomon egy darabka.
Nick. Neked kell folytatnod.
- De nekem ez nem megy. - Muszáj lesz.
Nick Ganz vagyok, a Nyári hokigáláról jelentkezem.
A Kacsákat megtépázták a második harmadban,
de most úgy tűnik, hogy feltüzelték magukat.
A 11-es vezeti őket, Jace Cole. Úgy látom, hogy új erőre kapott.
-És a kanadaiak is pályán vannak. - Szerintem menni fog ez neked.
Hé, T edző! Láttam, hogy az előbb lemásolta az egyik trükkünket.
Ügyes volt. Ha kéne még edzői segítség, csak szóljon!
- Nem a maguké a „V” betű. Oké? - Jól van, gyerünk! Hajrá!
Igen!
És gól! Ez Cole harmadik gólja! Így már mesterhármas.
Mesterhármas.
Négy-három az eredmény, hölgyeim és uraim.
Megváltozott a játék a harmadik harmadra.
Én még nem írnám le a Kacsákat.
Igen! Ez az!
Jace Cole oltári gólt szerzett, amivel egyenlített 4-4-re.
Mit gondol, Rich Eisen? Ja, nem tud beszélni.
Ne már!
Hé! Idő!
T edző nem tűnik túl boldognak a gól után.
- Kihasználják az időkérésüket. - Gyertek! Gyorsan!
Srácok! Ebből elég volt.
Le kell kapcsolni azt a kölyköt, világos?
Én nem fogok visszamenni Winnipegbe.
De hát Winnipeg nyüzsgő kulturális központ.
Egyenlő az állás, 4-4, így egyik csapatnál sem fér bele a hiba.
- Jace megszökik a pakkal. - Gyerünk!
Ez akasztás!
Ez csalás!
- Igen! - Ne már! Ez egy tök sima szerelés volt.
Jace Cole kerül egyet, hogy felkészüljön
a mindent eldöntő büntetőlövésre.
Hé, gyertek ide!
Hé! Menni fog.
Nem, neked fog menni. Mert te fogod lőni.
Miről beszélsz? Nem, dehogy, nem lehet.
De, lehet. Üsd ki a plafonodat, haver!
Lődd be a gólt!
Nem.
Hé, indulj, Evan!
Nyerd meg a meccset!
Evan Morrow végzi el a büntetőt.
Ez az! Morrow belőtte a büntetőt!
Nyertek a Kacsák!
Ne!
Igen!
Szép volt, Evan!
Igen!
Ez az!
A Nyári hokigála ezzel véget ért, hölgyeim és uraim.
A pályán hideg van, de szívmelengető a látvány, és mindenki fel van tüzelve!
Köszönöm a figyelmet, Nick Ganzet hallották.
Megmentetted a mai közvetítést. Nagyon fényes karrier áll előtted.
Köszönöm! De még jön a meccs utáni értékelés.
Nagyon kedves voltál Jace-szel. Jó újra látni a régi Evant.
Igen. Köszi!
Helló! Sofi, ugye? Gondoltál arra, hogy főiskolán játssz?
Csak arra gondolok.
- Helló! -Üdv! Jace arra van.
- Nem, te vagy Evan Morrow, ugye? - Igen.
Cole edző nagyon dicsért téged. Határtalan a játékod.
Egy wisconsini főiskoláról jöttem, már ha érdekel.
- Igen, érdekel. - Tessék! Itt a névjegyem.
- Majd értekezünk. - Köszönöm!
- Köszönöm, uram! - Ugyan, nincs mit.
- Nagyon fogsz hiányozni. - Te is fogsz hiányozni nekem.
Nincs túl sok barátom Alaszkában. Majd gyere és látogass meg!
Oké, meglesz.
Nem körülményes. 11 órás repülőút,
átszállás Juneau-ban.
Busszal éjszaka elvisznek a kikötőbe, ott lesz Bob a hidroplánnal,
és ha összejött elég utas, és jó a vízállás, akkor fel is száll.
Majd ha leszállsz, akkor hívj! De ne telefonon! Csak kiálts egy nagyot!
- Ott nincs semmi térerő. - Oké.
- Hallottátok? - Mit?
Azt, hogy hat fősulinak is kellek.
Ez az utolsó a nyáron, hogy dicsekedhetsz magadról.
Inkább az első, hogy hallhatod, mik vagyunk mi ketten.
- Mik? -Örök barátok.
- Gyere ide, tesó! -Ó! Jesszus! Oké
Te is, tényleges tesó!
Még mindig nem hiszem el, hogy lebuktattál a kamu görccsel.
- Ja. De nincs miatta bűntudatom. -Én se bánom.
Köszi!
Te megértettél úgy, ahogy más nem volt képes.
Hiányozni fogsz.
Hé, haver! Te fogsz hazajönni vele a lakókocsiban.
Na és most mi lesz? A nyarat is betesszük egy dobozba?
Nem. Nem hiszem, hogy ezt dobozba teszem.
Csináltam neked valamit.
- Mi? - Igen.
Barátságkarkötő. Egy foglalkozáson csináltam.
A mindenit!
Ez nem nézi a pulzust, vagy ilyesmit.
Hát, szerintem igen.
Köszönöm! Nagyon szép.
Hát, akkor vége?
Még nem.
Megvan a számom?
Nem szoktak ennyire megérinteni az utolsó napok.
Úgy látom, már indulnak haza a buszok.
De még mindig van itt nálam 60 kiosztandó vizes palack,
szóval egész nyugodtan hazudjatok és vigyetek még egyet!
- Sziasztok! - Helló!
Szia!
Ugye otthon is majd nagyobb szabadságot adsz?
Nem, ennek vége. Rád fogok telepedni, ha hazaértünk.
- Ne már! - Csak hülyülök. Vagy mégsem?
Nagyon vicces.
Kizárt, hogy ezzel visszajussanak Minnesotába.
Esélytelen.
- Gyere, menjünk! Hogy vagy? - Jól.
- Igen? - Ne már, apa!
Maya, mi lett a pólóval, amit mindenkivel aláírattál?
Az nem póló volt, és pont ott van, ahol lennie kell.
Köszönjük a CSODÁS nyarat!
A feliratot fordította: Petőcz István