Det er... Kom. Det er baronen.
- Kom igjen. - Kom igjen.
- Vi er så høye. - Vi er rusa på narkoblod.
- Ta på deg hatten. Å ja... Å nei! - Pokker.
- Jeg brakk ham. - Han er delt i to.
- Nei da, han kommer gjennom gulvet. - Guillermo, hjelp, ikke bare stå der!
- Jeg tror ikke det er Guillermo. - Guillermo?
Nei, Nandor, det er Stairmasteren. Trappenes mester.
Hvor er Guiller...
- Guillermo! - Herregud, herregud, herregud...
Vi er samlet her i hagen vår for å minnes baronens andre død.
Vi har en seremoni for å minnes baronens død.
Men problemet er at vi ikke husker hvordan han døde, for vi var rusa.
For å vise respekt skal vi begrave deg mellom mine to yndlingsvaginaer.
Min kones og min mors.
Baron, vi hadde så flotte, snuskete stunder.
For en måte å leve livet etter døden og for en måte å dø.
- Drepte vi ham? - Vi...
Vi luftet kanskje ideen, men gjorde det ikke.
- Eller? - Jeg tror at noe fælt skjedde.
Faen...
Vi bør nok holde det for oss selv. Finner noen vampyrer ut om det...
- Gi baronen hans siste slurk. - Så klart.
Bare få ham nedi. Farvel, baron.
Herre, en ravn ser på oss.
Det er dårlig varsel. Det betyr at uflaks er på vei.
Hei, gjeng. Hva skjer? Å! Herregud...
- Drepte dere ham? - Vi fant ham bare der.
Jeg kødder bare. Bare så dere vet det, så før jeg meg på dere.
- Du kan være en sånn idiot. - Det har jeg hørt.
Pokker, baronens fortrolige.
- Flere ravner. De skremmer meg. - Guillermo, vern oss mot dem.
Himmelen er full av dem.
- La oss gå inn. - Fyll igjen hullet.
- Fortsett. - Men ravnene...
De er overalt!
Nå er det ravner på forsiden også.
De prøver å skremme oss, men det funker ikke.
- Hva foregår? - Herre.
En svevende kvinne vil snakke med dere.
Dere er innkalt!
For å stille for vampyrrådet -
- i Blodsluker-tempelet.
- Kunne du ikke bare ha ringt? - Vi sendte ravner, 500 ravner!
Ja, men vi har telefon.
Jeg er sjokkert over at dere ikke ravnet tilbake.
Vi visste ikke hvordan.
Bare si: "Ravn, vi kommer. Takk. Fly."
Dere har blitt invitert.
Kunne du ikke bare ha ringt?
Vampyrrådet er en veldig gammel organisasjon.
Veldig mektig. Og tilsynelatende veldig skummel.
De reiser fra alle verdenshjørner for å utdele suveren -
- og endelig rettferdighet til vampyrer som bryter vampyrloven.
Laszlo ble nesten innkalt da han gjorde en baby til vampyr.
Ja, man skal ikke gjøre det. Men jeg kjedet meg.
Jeg ga den til en bekjent i Bronx, der jeg tror den fortsatt er.
Den babyen er omtrent 90 år nå.
- Du rotet det virkelig til. - Sannelig.
- Kanskje vi bør besøke den. - Helst ikke.
- Her er det. - Vi er åpenbart i helspenn.
Det kan være hva som helst.
Så vi må ikke si noe om det dere vet.
Det er den kvinnen.
- Jeg tror hun vil at vi kommer inn. - Hei igjen.
Følg meg. Så fint at dere kunne komme.
- Stig på. - Hvordan gjorde hun det?
- Her er vi. Følg meg. - Hvordan gjorde hun det?
Tribunalet er samlet i dommens kammer der dere vil bli stilt for retten.
- Hvorfor tar ikke gangen slutt? - Den er bare unormalt lang.
- Jeg trodde at rådet var større. - Kanskje vi kan slåss mot dem.
- Stig på. Ikke mennesket. - Rettssak bare for vampyrer.
- Hva vil skje med meg? - Du får se...
Unnskyld, jeg hadde en liten blodboble i halsen.
Du får se et rom i enden av gangen for de fortrolige.
Ludwig viser deg til de fortroliges salong.
Ludwig. Ludwig? Ludwig!
Jeg får gjøre det. Se deg for. Det trenger ikke jeg, for jeg svever.
God kveld, Deres Eksellenser.
- Dette er Vasillika, besudleren. - Hallo.
Og jeg er...
- Garrett. - Garrett...?
- Vampyren. - Enkelt. Fint.
- Hei, vampyren Garrett. - Hva skjedde med baronen?
Han er død.
- Unnskyld. - Vi gjorde ham ikke død.
Nei, det var en misforståelse. Vi tullet: "Hvorfor ikke drepe baronen?"
Om dere var der, hadde dere også ledd.
Det var nok en dum ting å si.
Og vi er virkelig lei for det. Vi tar det på høyeste alvor.
Dette er alvorsansiktene våre. Alvorlig, alvorlig, alvorlig.
Følg etter.
- Hva gjør du? - Jeg varmer ansiktet, det er kaldt.
- Det er et LED-lys. - Å...
Vi kan ikke ha ild. Brannmennene hadde blitt fra seg.
Vi er dypt rørt av historien deres.
Jeg tror ikke at dere er skyldige.
- Vasillika? - Dere virker ikke skyldige.
Jeg tror at de kanskje lar dere gå.
- Unnskyld, hva mener du med "de"? - Vampyrrådet.
Er ikke dere vampyrrådet?
Nei. Vi er fanger her.
Vi har vært fengslet i dette kjedelige rommet i 1000 år.
- Det er forferdelig. - Siden 1932.
Det er ikke 1000 år.
- Hvilket år er det? - Det er 2019.
- Vi har vært her i 90 år. - Hva gjorde du?
Jeg? For mye besudling.
De sier at jeg gjorde en baby til vampyr i Bronx.
Hvem ville gjøre noe sånt? Om jeg finner ham -
- skal jeg ta en dolk og stikke ham 5000 ganger med denne hånden -
- bytte hånd og stikke ham 5000 ganger til!
Jeg kan fylle denne boken med måter å torturere den vampyren.
- Jeg vil ikke være ham. - Stakkars baby.
Stakkars baby...
Vampyrrådet tar imot dere nå.
- Det må ikke være akkurat nå... - De hadde en pause, men er klare nå.
- Hei, er du også en fortrolig? - Ja.
Velkommen.
Dette er kammeret der dere stilles for retten.
- Dere kan henge... her. - Henge?
Til rettergangen begynner.
- Jeg tror vi er klare. - Vi er ikke klare.
- Vi er klare. - Nei.
Bedømmelsens skue begynner.
Hva i helvete er dette?
Veldig forseggjort.
Siden det kan være deres siste kveld, vil vampyrrådet gjøre noe spesielt.
De har øvd i flere tiår.
Dette er veldig merkelig.
Hva søren er dette?
Nattens mørke hilsener til alle medlemmer av vampyrrådet -
- fra alle kontinenter samlet her på...
- Staten Island. - På Stat...? På Staten Island.
Velkommen, vampyrer fra viden om, til dette storslåtte vampyrrådet -
- for å dømme disse tre anklagede. Anklaget for hva, spør du?
- Drap... Vampyrdrap. - Vampyrdrap.
Det er derfor vi er her. La meg introdusere rådets ledere.
Vi begynner med Tilda.
Hun er mer eller mindre lederen vår. Hun tar de store beslutningene.
Velkommen, Tilda. Jeg er Viago von Dorna Schmarten...
...Scheden Heimburg.
- Dette er Deacon Brucke. - Hei.
Stikkeren Vladislav.
Vi har også Evan, de udødes udødelige prinsesse.
- Du kan bare si Evan. Det er greit. - Eller bare Evan.
Hvem andre har vi? Danny. Hei. Skjorteløs, som vanlig.
Med kule, mexicanske tatoveringer på brystet.
- Mørke hilsener, alle sammen. - Velkommen.
- Vi har også Paul. - Mørke hilsener.
Mørke hilsener. Det er flott å være her.
- Rob... Er Rob her...? - Han kom ikke.
- Fikk vi ikke med Rob? - Nei, han...
- Han ville legge det bak seg... - Det er greit.
- Kiefer? - Jeg ser ham ikke.
Han ville, men kunne ikke.
- Var han opptatt? - Tom og Brad...
- Ikke Tom. - Tom og Brad...? Vel...
- De er ikke engasjert som oss. - Det handler om tilgjengelighet.
- Hvem er her, da? - Via Skype har vi Wesley der borte.
- Dagvandreren. - Wesley!
- Funker det? - Herregud, ikke han.
- Han er en vampyrmorder! - Han er halvt vampyr.
- Hans mening teller. - Jeg hører bare på halve meningen.
Se på ham der i sollyset.
- Hører dere meg? - Hører du oss. Det er forsinkelse.
Skype virker ustabil.
- Hallo? - Trykk på dempeknappen.
Den ligner en mikrofon med ring.
- Hører du oss nå? - Jeg hører dere.
- Mørke hilsener. - Ok, flott...
Vi går videre. Ifølge vampyrloven har vi også en lokal vampyr i rådet.
- Colin Robinson. - Hei.
Hva gjør du her?
- Ok... - Hvorfor er vi på Statee Island?
Fordi en av våre brødre har forlatt denne verden.
Baron Afanas, også kjent som Den udødelige.
Han døde. Det er derfor vi er her.
- Kall inn vitnet. - Første vitne.
Pokker. Hvor kom hun fra?
- Dette er baron Afanas' fortrolige. - Vitne nummer én, snakk.
Det er greit, hun snakker ikke.
- Den kvelden herren min døde... - Hun snakker nå.
...tok disse tre vampyrene baron Afanas -
- og de lot ham fortære menneskemat.
Vi kan ikke spise menneskemat. Det er ekkelt.
Hva feiler dere?
Jeg overhørte dem planlegge å drepe ham.
Hun snakker tull. Vi luftet bare ideen.
- Luftet dere ideen om å drepe ham? - Ja.
- Nei, dere planla. - Lufte og planlegge er veldig likt.
- Er baronen død? - Wesley, vi er ferdige med det.
- Fjern vitnet. - Takk skal du ha.
Menneskemat? Som hamburger, eller noe sånt?
- Wesley, vi er ferdige med det. - Vi snakker ikke om det.
- Du trenger bedre wifi. - Flytt datamaskinen til ruteren.
Det er ikke wifien. Jeg har den beste wifien, ok?
Jeg hørte om en fortrolig som ble vampyr -
- og nå har han et stort slott, er fremgangsrik...
Min mester sier jeg skal bli vampyr om noen dager.
Det har bare gått sju årtier.
Har noen av dere møtt en fortrolig som har blitt vampyr?
Ikke personlig. Jeg har aldri møtt en.
Jeg blir snart vampyr. Da vil du kjenne en vampyr.
Og så kan du bli min fortrolige.
- Likte egentlig noen baronen? - Vel, nei... Han var nifs.
- Han var frekk og en bedrager. - Han var en drittsekk.
- Gal. - Han var en psykotisk galning.
- Men er vi ikke alle det? - Han var sprø, men regler er regler.
- Hva nå, da? - Før inn det andre vitnet.
- Neste vitne. - Vitne nummer hva det nå enn er.
- Hvem er denne herlige saken? - Hva er dette? Er det lunsj?
- Ja, det er lunsj. - Nei!
Dette er en av deres fortrolige, råd. Han vitner.
Drepte disse tre vampyrene baronen?
- Nei, det gjorde de ikke. - "Luftet de ideen"?
De diskuterte det, men snakket bare, de skulle ikke gjøre det.
Hvem drepte baronen, da?
De... Det var meg. Jeg drepte ham.
- Gjorde du det? - Ja.
- Jeg gjorde det. - Ok... Usannsynlig.
Ikke ta det ille opp, men du virker ikke -
- i stand til å drepe en vampyr. Det er vanskelig å tro.
- En tøffere fyr, kanskje. - Du lyver for å beskytte herren din.
Så klart, han kan ikke drepe en vampyr.
Det var meg. Jeg åpnet døren, og så kom solen inn, og det skjedde.
- Det virker veldig oppdiktet. - Jeg vet ikke.
Ingen likte baronen, så kanskje vi dreper denne søte fyren...
- ...og lar de andre gå. - Send hans sjel til helvete.
Har noen andre lyst på en liten snack?
- Snikete snack? - Hva mener du, Wesley?
Hvem er denne jævelen med briller?
Det er lunsj, Wesley. Lunsj.
- Å ja... Nei! Dette kan jeg ikke stå ved.
- Har du et poeng å komme med? - Hør på meg.
- Vi lytter. - Alle lytter.
Alle sluttet med det de gjorde og skulle bite ham -
- og så sa du: "Jeg skal si noe."
- Snakk! - Det var vi som drepte baronen.
Det var det vi trodde. Vi diskuterte jo det.
Dere har begått overlagt vampyrdrap.
Avsi dommen, Tilda.
Jeg erklærer disse tre skyldige.
Alle som er enige, opp med huggtennene.
Straffen er at de skal drepes på samme måte som offeret deres.
Utsatt for sollys.
- Det er skikkelig rått. - Skal du hjelpe oss, Colin Robinson?
Hva kan jeg gjøre?
- Følg meg til deres undergang. - Jeg har koordinert en fluktplan.
- Flaggermus! - Laszlo, din drittsekk!
Ludwig, ta ham. Ta henne.
Vekk med hendene! Faen!
Det er våpenet mitt.
- Er det sveiset fast, eller...? - Det er til pynt.
Bra, Ludwig. Veldig bra.
Hei!
Klarte du ikke å få ei øks av veggen?
Du burde se den. Den er som sveist fast.
Vi må finne en vei ut. Det er her vi...
Ok, jeg ødela den, tok til høyre, venstre...
Hold deg unna!
Det var en ulykke... Det var en ulykke. Det var en ulykke!
De blir sendt ned i en brønn, og solen vil sakte komme opp.
- Så brenner de i hjel. - Fæl måte å dø på.
- Veldig dramatisk. - Ja.
Det er så makabert. De kunne i det minste ha fjernet dem før vi kom.
Jeg ønsker at jeg gjorde mer.
Jeg kunne ha styrt land i stedet for å dø i en brønn med to pervoer.
Jeg var Jack the Ripper. Det har jeg aldri fortalt noen før.
- Jeg ønsker at jeg elsket mer. - Du gjorde det mye.
- Jeg gjorde vel det. - Ja, mye.
Jeg savner hesten min John. Jeg ønsker jeg var bedre mot ham og dere.
Det er veldig snilt å si det.
Vi har ikke kommet overens, men... Nei, det er alt.
- Jeg tror at det vil gjøre vondt. - Å nei...
- Pokkers Colin Robinson. - Å faen...
- Nei! Nei! Nei! - Redd meg!
- Gregor! - Nei!
Jeg smelter!
- Det er en solformørkelse. - Hva er det?
Hei, det er meg, Colin Robinson, romkameraten deres.
Guillermo er her også. Han løp rundt og tisset i buksa.
- Han var vettskremt. - Nei.
Jeg gikk forbi en jernvare- forretning og tenkte:
"Colin, du bør gå inn og se om de har parasoller til brønnen."
Jeg beholdt kvitteringen. Man kan levere tilbake ting som ikke er mat.
- Tapper han energien vår? - Han utnytter oss.
- Hold kjeft. - Jeg kan gå...
Nei, nei, nei!
Jeg tuller bare. Ja, jeg skal redde dere.
Er dere våkne? Hallo?
En berg-og-dal-bane for vampyrer.
- Å nei! - Slutt.
Berg-og-dal-bane igjen. Beklager kamerateamet i brønnen.
Dere må få dem ut raskt.
De er i alvorlig fare.
- Du hadde også litt av en dag. - Ja.
- Hvor lenge har du vært med oss? - Ti år.
Det er vel sånn det er.
At du jobber for han, og til slutt gjør han deg til vampyr?
Ja, sånn er det...
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com