www.titlovi.com
Ko si ti, jebote?
Ja?
Ja sam...
NIKO
PONEDELJAK
UTORAK Ma daj!
Sranje!
Nisi bacio đubre.
SREDA
ČETVRTAK
PETAK
PONEDELJAK
UTORAK
SREDA Nisi bacio đubre.
ČETVRTAK
PETAK
PONEDELJAK UTORAK SREDA ČETVRTAK PETAK
PONEDELJAK
Spusti slušalicu.
Ne želimo probleme. -Tvoj novac. Keš. Odmah!
To tu je sve što ima.
To je sve? -Koristim debitnu karticu.
Isuse.
Ništa nisam našao. Šta je sa njegovim satom?
Jel vredi nešto?
Meni vredi. -Uzmi ga.
Daj mi tvoj prsten.
Daj mi tvoj jebeni prsten!
Hej!
Hej! Sklanjaj se sa njega! Odmah!
Skloni se sa njega!
Kunem se Bogom, jebeno ću te upucati! -Tata!
Odmah!
Pusti ga, sine.
Šta?
Rekao sam da ga pustiš.
Hej! -Šta je?
Molim te, prestani.
Samo uzmi šta hoćeš i idi. Molim te, samo... -Umukni!
Idemo odavde.
Dušo, idemo.
Izabrali smo pogrešnu jebenu kuću.
Samo... Jebeno sranje! -Ućuti.
Koji kurac, tata?
Ne mogu da verujem da sam dozvolio da se to desi.
Moja divna žena,
divna deca, moj dom, u koji su provalili jebeni...
Gospodine Mensel. -Molim?
Znači, tako su ušli? Koristeći kutiju za picu?
Da. -A palica za golf?
Da li ste zamahnuli?
Ona je imala... -Mogao sam da je sredim, tata.
Uradili ste pravu stvar, gospodine Mensel.
Znate, da je u pitanju bila moja porodica...
Nećemo vas više zadržavati.
Nek vam vrata garaže ostanu zatvorena, u redu?
Zdravo, tata. -Zdravo, mala.
Ne možeš da spavaš? -Ne mogu. -Pa...
Jesi li uplašena? -Zašto bih bila? Ti si tu.
Da.
Tata?
Da? -Treba nam mačka.
Jel' da? -Da.
Da.
I ja sam to pomislio.
Ma daj!
Jebem mu!
Moram da napišem nešto o veteranima za čas istorije.
Možda bih mogao onda da intervjuišem tebe?
Da, naravno, sine.
Znaš, ja sam bio revizor, praktično niko bitan.
Tako da to i ne bi bila neka priča.
Nije važno. Samo želim da odradim projekat i završim sa tim.
Šta je sa tvojim ujka Čarlijem? On je bio pravi vojnik.
Nisam tako mislila. -Vaša mama je u pravu.
Znaš šta, zapravo sam mu već ostavio poruku.
Pokušaću ponovo kasnije. -Možeš da probaš sa dedom.
On je i učestvovao u ponekoj akciji.
Da, možda.
Lepo se provedi danas.
I, ovaj... Nisi bacio đubre.
Ja samo...
Sipala sam sebi svu kafu.
Želim ti prijatan dan, Hač. -Takođe.
U redu, deco, idemo. Hajde. Idemo.
Veži se, u redu?
Drži to.
Zdravo. Čuo sam da ste sinoć imali malo uzbuđenja.
Da, to je bio samo... -Čoveče, voleo bih da su izabrali moju kuću.
Dobro bi mi došla vežba.
Nov je.
Prilično je kul. Da, matori je umro.
Nije bog zna šta ostavio, ali sam bar nešto izvukao iz ovoga.
Dušo, hajde. Moramo da krenemo.
Moje saučešće.
Nema tu za čim da se žali, čoveče.
Prilično sjajna kola, zar ne? Čelendžer iz '72, 4.9-litara, V-8.
Ubrzava od nula to 60 za... Sada ću to jebeno saznati.
Šta to imamo? Pacova ili oposuma?
Ne znam.
Pa...
Dobro jutro, Čarli. -Da li sam dobro čuo?
Zavisi s kim si pričao. -Tvoj sin je zvao.
Onda si dobro čuo.
Rekao je da si imao jedno od njih.
Zašto ih nisi sredio?
Mislim, jebiga... to je dečja igra.
Samo sam pokušavao da štetu svedem na minimum.
Stvarno? I kako je to ispalo?
Svi su bezbedni, pa... Isuse!
Ne brini. Zakočen je.
Ne, čekaj. Sada jeste.
Vidiš?
Nema ničega bržeg što ti ugasi život od jebenog metka u glavu, čoveče.
Uzmi ga.
Ne želim ga.
Nije stvar u tome da li ga želiš, Hač. To je stvar potrebe.
Čuvaj moju sestru, brate.
Zdravo.
O, zdravo. Pretpostavljam da te je Beka zvala.
Jeste.
I mislim da si uradio najbolje što si mogao.
Mislim, onakav kakav si. -Da, razumem te.
Hajde da pričamo o tome da želš da kupiš ovo mesto.
Da li stvarno želiš toliko očajnički da se rešiš mene i Čarlija?
Edi, ti si porodica. Samo želim da uživaš u penziji, a Čarli u svojoj mladosti.
To je poštena ponuda. -Ali, ne sjajna.
Sam sam izgradio ovo mesto sopstvenim trudom.
Ako ću da ga prodam, onda želim da to bude...
prokleto sjajna ponuda. Znaš? -Da.
Šta uopšte želiš sa ovim mestom?
Pretpostavljam da samo želim nešto što je moje, znaš?
Znam.
Hej, Hač.
Navijam za tebe.
Dobro je zvučalo. -Koliko dugo slušaš?
Dovoljno dugo da znam da si moćno dobar u tome.
Sranje. Kad si zvanično mrtav, imaš puno slobodnog vremena.
Težak život.
Pa, pričaj mi o prošloj noći.
Reči brzo putuju.
Ako oni znaju, znam i ja, znaš?
Bilo ih je dvoje. Muškarac i žena.
U kasnim dvadesetim, rekao bih.
Bili su uplašeni.
Očajni. Ona je imala pištolj.
Koji?
Bila je to stara 38-ica Specijal.
Imao je električnu traku na dršci. To je bio Smit & Veson.
Već dugo nije pucano iz njega.
I bio je...
...prazan.
Ozbiljno? -Ozbiljno.
Sad znam zašto nisi uradio ono što nisi uradio.
Šta su uzeli? -Ne mnogo. Samo nekoliko dolara.
Pretpostavljam da je moglo biti i gore, čoveče.
Da.
Znam o čemu razmišljaš, i voleo bih da ne razmišljaš o tome.
Ne radi ništa glupo. Čuješ me?
Zdravo, tata.
Jesi li jeo? -Šta?
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Ne izgledaš dobro.
Sećaš li se ko smo nekada bili, Hači.
Ja se sećam.
Zdravo, druže. Kako je bilo u školi? -Dobro.
Zdravo, dušo.
Hajde. Pomozi.
Kako je bilo danas?
Bilo je kako je bilo. -Ne mogu da je nađem.
Šta ne možeš da nađeš? -Moju kiti-ket narukvicu.
Gde je bila?
Ovde.
To nisu mogli da ukradu, zar ne?
Dušo, siguran sam da će se negde pojaviti.
Već si se vratio?
Zdravo, ćale.
Moram nešto da uradim.
Onda je najbolje da to uradiš.
Agent Mensel, FBI.
To je staro. -Tražim... -Šta?
Vaša kartica.... značka je istekla pre otprilike 20 godina.
Da, prilično sam siguran da to niste vi na fotografiji. Dakle...
Ko si ti?
Ja sam samo čovek...
koji nekoga traži.
Onda verovatno ne bi trebao da koristiš te glupe trikove, brate.
Postoje tri vrste ljudi koji se, kako ti kažeš "koriste trikovima":
ljudi koji ne znaju za bolje,
ljudi koji žele nekoga da zastraše,
i ljudi kao ja, koji svakim delićem svog bića žele
da neko pokuša da im to oduzme.
Hvala na vašoj službi.
Takođe, matori.
Hoće neko da pokuša?
Kako mogu da vam pomognem?
Pokaži mi gde je ova osoba.
Luis, večera!
Luis.
Lepo miriše, ljubavi. -Miriše jeftino.
Nije u pitanju hrana već društvo. -Ne zezaj me...
Ja govorim. Ti slušaš.
Ti znaš zašto sam ovde.
Jer sam dobar čovek. Ja sam porodičan čovek.
Više od svega, ja sam čovek koji nije zaslužio da mu uperiš pištolj u facu.
Sada, sat.
Kiti-ket narukvica.
Šta? Ne znam o čemu, jebote, prič...
Daj mi prokletu Kiti-ket narukvicu, drkadžijo!
Ne znam o čemu pričaš. Kunem se Bogom, ne znam.
Prokleta narukvica. -Pomoći ću ti da je nađeš!
Molim te, čoveče.
Ne znam gde je! Kunem se Bogom, ne znam.
Luis! Molim te, samo idi.
Nemoj da nas povrediš. -Molim te, samo idi.
Jebiga.
Autobus!
Kažu da Bog ne zatvara jedna vrata dok ne otvori druga.
Molim te, Bože, otvori ta vrata.
Da!
Ne, nije dozvoljeno piti u autobusu.
Hoćeš piće?
Šta to mi imamo ovde?
Ova devojka će večeras bezbedno stići kući.
Nadam se da ove seronje vole bolničku hranu.
Devojka noću sama u autobusu?
To je jebeno glupo. Glupo je, zar ne?
Hej, momci.
Šta ti i dalje radiš ovde, matori?
Sjebaću vas.
Ja ću.
Hajde!
Sranje.
Jebem ti!
...nos!
Koji si kurac rekao?
Nos je slomljen!
Moji jebeni zubi!
Jel loše? -Loše je.
Jebem ti!
Ruka ti je sjebana.
Ko je ovaj tip, jebote? -Čoveče, da li si ti...
Sjeban.
Beži.
Hvala.
Izvini zbog nereda.
Zdravo. -Zdravo.
Nisam mogla da spavam.
Gde si bio?
Da.
Ovo je bio sjajan dan.
Vidim.
Kao u stara vremena? -Aha.
Nedostaješ mi.
Tu sam, Hač.
Ja sam uvek tu.
Znam.
Večeras...
Razmišljao sam...
O čemu?
O...
Beki.
Kako se dugo vremena nismo zagrlili.
Nismo se poljubili još od... Ne znam.
Nismo spavali mesecima.
Nismo vodili ljubav godinama.
Izgledaš tako odsutno.
Znam da je to... nepravedno da se tako izrazim, ali...
Ja samo...
Nedostaješ mi.
Sećaš se ko smo nekada bili?
Ja se sećam.
JULIAN
Promašio si ga, seronjo.
U redu, čoveče, evo ga!
Zdravo.
Kuća časti, gospodine.
Dakle, gospodo.
Da li ste zadovoljni bezbednošću Obšeka?
Zadovoljni smo.
Međutim tvoja operacija ima manjkavosti. -Zašto je crnac u tvojoj ekipi?
Mudro biraj reči, ili ću te naterati da ih progutaš.
Možda nema istu boju kože kao mi,
ali Pavel je Rus koliko i mi.
Olimpijada u Moskvi. 1980.
Moj otac je bio Etiopljanin. Trkač na duge staze.
Jel imao uspeha?
Koga briga. Napustio je mamu i mene da se sami snalazimo.
Što je on radio prilično dobro.
Dosta o ovom Otelu.
Julian. Tvoje pevanje i igranje...
malo je neprikladno za čoveka
koji štiti ogromnu količinu našeg novca.
To ne uliva poverenje, razumeš?
Da li sad veruješ?
Julian, samo sam...
Znaš li ko je to?
Ili ko je bio?
Prosvetli me. -Troprocentni akcionar u Obšeku.
Kakva šteta.
Zato je...
Njegov kapital sada naš.
Živeli!
Da?
Mali brate...
Hoće li ponovo prohodati?
Gospodine, pratimo njegove vitalne funkcije,
ali oštećenje njegovog mozga je...
Tedi je sjeban? -Baš sjeban.
Šta je, koji kurac, radio u autobusu? -Nemam pojma.
Misliš li da ovo ima veze s Obšekom? -Sve ima veze s Obšekom.
Još koliko ćemo da ga čuvamo?
Par dana. -Večnost.
Dr. Mendez da se javi na intenzivnu negu.
Dr. Mendez.
Juliane...
Ko je ovo uradio mom bratu?
Jedan tip. Napao nas je ničim izazvan.
Jedan čovek? Jel se zajebavaš sa mnom?
Ne, gospodine! -Ne laži me!
Nemoj me jebeno lagati!
Ne...
Ne laži me!
Nemoj me jebeno lagati!
Ne lažem vas. Kunem se.
Juliane?
Molim te, ne ljuti se više.
Mrzeo si Tedija.
Tačno je to što kažeš,
ali je nepromišljenoo.
Šta se tu može?
Ne biraš porodicu.
Ne, ne biraš.
Kako mogu da nađem tog tipa?
'Jutro.
Šta ti se desilo?
Tata, izgledaš kao govno. -Trebao bi da vidiš ove druge momke.
Kada si ga oborio na zemlju, to je bilo dobro obaranje.
Čuvao si mi leđa, i ponosan sam na tebe.
'Jutro. -'Jutro.
Hač ovde.
To sinoć si bio ti?
Mislio sam da smo rekli da ne koristimo fiksne telefone.
Opusti se. Imam 30 sekundi.
U redu, reci. -Pa, kakav je bio osećaj?
Kao dan spasenja. -Da, siguran sam.
Drago mi je što ti je to pričinilo zadovoljstvo
ali, čoveče, imaš jebeni problem. -Jel' da?
Jedan od tih momaka je brat Julijana Kuznjecova,
a sa njim ne želiš da se kačiš, Hač.
Ozbiljan sam. Pitaj Berberina. On zna.
Bio je to izolovan incident, gospodine.
Julian Kuznjecov. Pitaj Berberina.
Ko je to bio?
Jedan od naših distributera. Imam ideju.
Šta kažeš da večeras spremim lazanju koju toliko voliš?
Znaš, od nule, kao nekada.
Prošlo je dosta vremena. -Lazanja! -Baš bih to volela.
NEPOZNAT BROJ IDI DA VIDIŠ BERBERINA!
NEPOZNAT BROJ ZAHVALIĆEŠ MI SE KASNIJE.
Gospodo.
Gospodine Mensel.
Dugo se nismo videli.
Nismo.
Šta, molim vas recite, možemo učiniti za vas, dobri gospodine?
Šta mi možete reći o Julianu Kuznjecovu?
Da li sam zaista toliko predvidljiv?
Sa moje tačke gledišta, g. Mensel,
svako je predvidljiv.
Da skratimo, prilično je zajeban.
Odseci mu ruke i ostavi ih na ulici. -Sociopata s vezama i kešom,
sa resursima da zakomplikuje stvari. -Ne želim iznenađenja.
Znači, on je loš momak?
Jel ima neki hobi? -Skuplja umetnine,
vredne desetine i stotine miliona dolara.
Jel nešto dobro? -Jebeš me ako znam.
Ali ono što znam je da, ako još uvek ne zna ko si ti,
uskoro će saznati. -Šta imaš za mene?
Našla sam njegovog oca. On je u staračkom domu u centru grada.
To nije mnogo.
Ne brine me mnogo taj tip, Hač.
Tvoj tip se ne izdvaja ni po čemu.
Ako ne možeš da prepoznaš vuka u ovčjoj koži,
dovodim u pitanje održivost tvog zaposlenja ovde.
Imam prijatelja u Pentagonu. Nastaviću da tražim.
Šaljem jedan paket ucene.
POŠALJI SVE ŠTO IMAŠ O HAČU MENSELU ILI ŠALJEM OVO TVOJOJ PORODICI
Koji je ovo kurac?
Šta? PRISTUP ODBIJEN
Ako on ne može da se pobrine za nekoga kao što si ti
morao bi da se odrekne svog udela u Obšeku.
U Obšeku.
Posmatraj to kao penzioni fond ruske mafije.
To su stotine miliona dolara u gotovini
neprestano u pokretu, a Julian je trenutno zadužen za sve to.
On je više nego umoran od takvog života.
Mislim, da može da bira, verovatno bi odustao.
Prokleti Obšek.
NIKO
Dajem otkaz. Ne moraš da me platiš. Srećno.
Želim ga živog.
Predivno je.
Možda bi želela malo vina? -Da, molim te.
I ja bih malo. -Ne. -Ne.
Ko hoće malo?
Da. -Ja. -Evo, izvoli.
Šta mislite da svi odemo u Italiju ovog leta?
Uvek smo pričali da želimo da se vratimo tamo. -Volela bih to.
Ali, možemo li to da priuštimo?
Mislim da je pravo pitanje: Možemo li priuštiti sebi da to ne uradimo?
Pa, to bi bilo divno. -Da.
Jer su se, znate, mama i tata upoznali u Rimu.
Mama i tata su se zaljubili... -Fuj.
Svi u podrum.
Šta? -Odmah. Idemo. Krenite. -Šta se dešava?
Šta se dešava? -Krenite. -Tata, šta... -Šta se dešava? -Odmah.
Hač, plašiš me. -Požurite! -Šta se dešava? -Otvori vrata, sine.
Jel ovo neka igra? -Da, jel ovo neka igra, Hač? -Ja volim igre.
Hač, šta se dešava?
Šta...
Ne zovi hitnu službu.
Gde ideš? -Kod doktora.
Prvo da isporučimo robu,
a onda možete da se pobrinete za svoje ogrebotine.
Jebi se! -Ogrebotine?
U redu. -Tako je.
Hej.
Nikad pre nisam video crnog Rusa. -Da. To mi često kažu.
Ko si sad pa ti? -Niko.
Da skratim priču,
nekada sam bio revizor za velike advokatske kancelarije.
Revizor, kao...
Poslednji čovek koga bilo koja organizacija
želi da vidi na svojim vratima.
Nisam mogao nikoga da uhapsim,
pa sam se pobrinuo da nema nikoga da...
Sranje.
Halo? -Zdravo, ćale.
Ta stvar koju sam morao da uradim je eskalirala.
Glavu gore, u redu?
Sranje.
Ma daj, moraš da mi kažeš nešto. -Hoću, ali ne sada.
Moram da se pobrinem za ovo.
Šta... šta je... Šta je ovo?
To je....
što je.
To sam ja.
Beka, volim te, ali sad moraš da mi veruješ.
U redu? Ovo je poslednji put da ne znaš ništa. Obećavam.
Vrati se.
Onda ćemo se pozabaviti nama.
Odvešću decu negde na sigurno.
Pa, momci, evo nas.
Znam da vas je vaš gazda poslao ovde
ali morate da znate kada da kažete ne.
Da se vratimo malo nazad,
bio je taj tip po imenu Alan.
Aron.
Ne, ipak Alan.
Alan je maznuo oko tri miliona dolara
iz američke vojne baze u Rivoltu u Italiji,
a njegova nagrada sam bio ja sa uperenim pištoljem Valter PPK.
Ne, čekaj.
Bio je to H&K USP .45 sa prigušivačem na njegovom potiljku.
I počeo je da moli, kao i svi oni,
a ja obično povučem obarač pre nego što kuknjava počne.
Ali, ovaj put sam slušao.
Čuo sam čoveka koji se iskreno pokajao zbog svog izbora
i ništa više nije želeo nego da skine vučju kožu
i vrati se na pašnjak kao jagnje.
Tiho sam pustio Alana da ode.
Godinu dana kasnije, vratio sam se da ga proverim,
u potpunosti očekujući da ću ga naći na starom poslu.
Alan je živeo u Bojsiju u državi Ajdaho.
Imao je ženu.
Došla je sa dvoje dece. Još jedno je bilo na putu.
Imali su psa. On je radio od 9 do 5.
Tamo nije bilo ničega da se ukrade. I bio je nasmejan.
Kao prokleti Buda. Taj drkadžija!
Ja nisam ljubomoran tip
ali u tom trenutku, želeo sam ono što je Alan imao.
Pa sam rekao svojim gazdama da se povlačim.
Nisu bili srećni što to čuju.
Nisu verovali da ću to uraditi.
Dao sam sve od sebe.
Stvarno jesam.
Bilo je dobro.
Bilo je bolje nego što sam očekivao.
Možda sam se previše popravio.
Ali...
Lukavi đavole.
Jebena kiti-ket narukvica.
Zabavna činjenica:
Kost se pretvara u pepeo na 1.500 stepeni,
a ovaj podrum je dizajniran da to udvostruči,
pa vas neće naći među ruševinama.
Duboko u sebi, oduvek sam znao da je to fasada.
Trajalo je mnogo duže nego što sam očekivao.
4.9-litara V-8, reče on.
Ubrzava od nula do 60 za... Sada ću to jebeno saznati.
Hajde, Dejvi.
Molim te, utišaj to sranje.
Kupujem ovo mesto. -Šta?
To je moja ponuda.
Jebote.
Čekaj malo. I ja se pitam nešto. -Ne, ne pitaš se.
Da, pitam se. Ćale, nemoj!
Uložili smo krv, znoj i suze u ovo mesto.
Čarli, sedi odmah dole. -Poslušaj svog oca.
U redu. Sedi.
Diši. Diši duboko, u redu?
Tako je. To je to.
Ali šta ću ja da radim? -Zabole me.
Dogovorili smo se.
A sad se gubite odavde.
Tri nepoznata tela su pronađena mrtva
u sumnjivoj saobraćajnoj nesreći sinoć na putu 34.
Vlasti i dalje pokušavaju da otkriju uzrok
i da vide da li je još neko umešan.
Ako imate bilo kakve informacije o ovoj nesreći,
slobodno pozovite...
Julian, matori je ubio naše momke i nestao. Šta želiš da radimo?
Dovedi mi sve ljude koje imamo.
PAŽNJA: OVA ZGRADA JE IMALA PROBLEM SA STRUJOM.
OSTAĆE ZATVORENA DO DALJEG. S POŠTOVANJEM, NOVI MENADŽMENT
Ej, Hač, jesi li tu? Hači, momče. -Zdravo.
Druže, zajebavaš se sa Rusima?
Klasika, Hač. Zajebavaš se sa tim totalnim ludakom Julijanom?
To je sasvim drugi nivo nepromišljenosti, čoveče.
Radim ono što moram da radim.
Da, naravno, i onda budeš upucan. To će sve rešiti.
Krenuli su na moju porodicu. I na tatu. -Znam.
Šta ti misliš, ko je pomogao ćaletu da sredi to sranje?
Imam plan. -Ti imaš jebeni plan. Slušaj, Hač.
Ne izlazim iz skrovišta da bih spasao tvoje belo dupe...
Gospodine Mensel.
Zdravo.
Uživate u jelu?
Došao sam zbog predstave.
Simpatično.
Imaš muda da se ovako pojaviš.
Da. Možda.
UPERI PREMA NEPRIJATELJU
Šta kažeš da ti i ja malo popričamo?
Svi napolje.
S jedne strane,
deo mene koji već dugo spava a sada je budan
jako želi da ovo odigra do kraja.
S druge strane, razumniji deo mene, ili ono što je ostalo od toga
bi želeo da odmah okonča ovaj naš mali sastanak.
Ono što je bilo, bilo je.
Uostalom, možemo da obnovimo naš odnos, zar ne? -Da.
Čekaj. Da ga obnovimo?
Sve sam spalio.
Šta sve?
Sve što imaš. Što si imao.
Sve što si imao.
Moje umetnine?
Obšek!
Trebalo je da vidiš kako gori. Bio je to lep prizor.
Mislim, valjda smo sada kvit.
Jer si, uostalom, došao u moju kuću a znaš da to ne smeš jebeno da radiš!
Ubio si mi brata.
Kad sam poslednji put proverio, i dalje je bio živ.
I na osnovu onoga malo što znam o čoveku,
to je verovatno i više nego što je zaslužio.
Sada...
možeš da kreneš na mene,
i ako uspeš da me srušiš
još uvek si u obavezi da refinansiraš ceo Obšek,
što povlači pitanje... možeš li?
Da li uopšte to želiš?
Jer sam čuo da želiš da izađeš iz toga.
Kad je bolje vreme nego sada?
Ajde da obojica prekinemo.
U redu? Ti imaš novac sa strane.
Mislim, pored onog što još uvek tinja.
Dakle? Promeniš lični opis.
Možda da otvoriš tiki bar
na jednom od manje poznatih karipskih ostrva
i živiš svoj život daleko od mene i mojih.
Razmisli.
Biću u blizini.
Dovezite automobile!
Jebem ti!
VLASNIK
Jebiga!
Zašto sada želiš da odustaneš?
Hej, Hači!
Sećaš se kad sam rekao da ne radiš ništa glupo?
Jer neću doći da spasem tvoje belo dupe?
Pa, evo me, jebote!
Sad!
Tata? -Ha-ha! Sine.
Upadaj unutra.
Poneo si puno oružja. -Pa, ti si doveo puno Rusa.
Znaš, pokušao sam da odem u penziju.
Pokušao sam. Spavao sam do kasno...
doručkovao, šetao po dvorištu...
...ručao, dremao, plivao.
Ali dođavola, Hači...
...kako mi je nedostajalo ovo sranje.
Dame i gospodo, obraća vam se vaš kapetan.
Pripremite se za poletanje.
Doviđenja.
Ostao si nez municije? -Da.
Tata? A ti? -Ja imam.
Da si samo pokrao Obšek,
mogli smo da se izvučemo,
ali da sve spališ?
Ponele su me emocije. -Ne.
Ne, bio si glup, g. Mensel.
I tvoja porodica će platiti zbog toga.
Šta to radi?
Šta to, dođavola, radiš, čoveče?
Svi će umreti.
Neki pre drugih.
U redu, Hači.
Pomalo preterano...
ali slavno.
Slavno, dupe moje.
Hvala. Hvala.
Ovo baš ne zvuči dobro. -Da. Idite odavde.
U redu? Ja ću ovo da sredim. -Da.
Pa, Hači, obojica ste dobili šta ste hteli.
A mene su upucali.
Zdravo. Ovde Rebeka Mensel.
Molim Vas da ostavite vaše ime i broj,
i ja ću vas odmah nazvati.
Beka, ja sam. Ja...
Tebi dugujem sve.
Moj život pre tebe je bio...
Pa, i sama znaš.
Hvala ti što si mi dozvolila da se pretvaram da sam neko drugi.
Ako mi daš još jednu šansu,
pokušaću da ne pogrešim ovaj put.
Volim te.
Ko si ti, jebote?
Ja?
Ja sam...
Niko.
To i nije neki odgovor.
Verujte mi, to je sasvim dovoljno.
Baš ste zabavni.
Da. -Da, šta je?
TRI MESECA KASNIJE A ovde imamo prelepu trpezariju.
Zidovi su nekada bili mnogo tamniji,
ali su nedavno renovirani da imaju svetliji izgled.
Dušo, pogledaj što je svetlo.
I kao što vidite, prethodni vlasnici su bili gurmani
koji su iznad svega cenili kuhinju.
Kuhinja. Vrlo lepa kuhinja.
Ormari po meri, granitne radne površine,
vrhunski uređaji od nerđajućeg čelika.
Izvinite.
Ova kuhinja ima sve što poželite. I sa tim... Izvinite. -U redu je.
Znam kako vam je. Samo napred. -Hvala.
Jezerce. -Privatno jezerce. -Da.
Za vas.
Hač ovde.
Hvala.
Da li ova kuća ima...
Podrum.
IMA JOŠ
Pričaj mi ponovo o onom tipu kojeg si upucao na stepenicama.
Bila su trojica, ćale. Trojica.
Stvarno?
I dalje ti ne verujem. -Pa, ipak se desilo.
Zašto samo ne odletimo tamo?
Sa ovim prtljagom?
O...da. -O, da.
preveo: PAYUTTI
Preuzeto sa www.titlovi.com