‎UN SERIAL NETFLIX
‎MARTIE
‎NOTA 4
‎BINE AȚI VENIT LA WELLESLEY
‎FĂRĂ TINE ‎DE JULIA WHITMAN
‎PENTRU MONSE
‎UNIVERSITATEA DIN MICHIGAN ‎UNIVERSITATEA CORNELL
‎APRILIE
‎NOTA 7
‎MAI
‎NOTA 10
‎Ruby, nu pot vorbi. ‎Am întârziat la Comitetul de Bal!
‎- Nu-mi pasă dacă întârzii. ‎- Eu prezidez!
‎Trimite-mi preferințele tale.
‎Preferințe?
‎Pentru lookul meu!
‎Ascultă-ți instinctul.
‎Asta e problema. Nu am încredere.
‎Nominalizarea neașteptată ‎pentru Regele balului m-a dat peste cap.
‎O să mă uit după ședință.
‎Nu, acum! Trebuie să decid, ‎ca să pot face modificări.
‎Sau cumperi ceva ‎de la raionul pentru copii.
‎Da, unde nu am multe variante,
‎de asta am rămas cu 33 de opțiuni.
‎Treizeci și trei?
‎Nemernicule!
‎Cu jante pe măsură!
‎Să înceapă ședința!
‎Impresionați-mă, oameni buni.
‎Tema care ne place reprezintă ‎emoțiile elevilor la final de an.
‎Sub apă!
‎Sub apă. Atât?
‎Nici măcar „Sub mare”?
‎Nu, e o temă recurentă.
‎Da, și deprimantă.
‎Următoarea!
‎Ce zici de Nopți arăbești?
‎Ce zici de împrumut cultural?
‎Harper, jur pe Dumnezeu, ‎dacă mai spui o dată ‎Moulin Rouge…
‎Copii!
‎La bal îți pierzi virginitatea,
‎nu creativitatea.
‎Ideile astea sunt banale și jalnice.
‎Ca președinte al elevilor ‎și posibil rege al balului,
‎această noapte trebuie să fie genială!
‎Magică!
‎Pe scurt, demnă de un rege.
‎Balul e punctul culminant ‎al întregii noastre experiențe de liceu.
‎- Nu absolvirea? ‎- Freddie, nu mă corecta.
‎Cum spuneam, ‎balul e lovitura de grație a liceului.
‎Există și un film ‎Balul absolvenților.
‎Există vreun film ‎Absolvirea? ‎Nu!
‎Vreți să știți de ce? Fiindcă nu e balul.
‎- De fapt, e un film… ‎- Freddie, gura!
‎Restul, băgați mare!
‎Ne revedem mâine și sper…
‎Nu.
‎Vă impun să veniți cu o temă genială
‎care poate fi pusă în practică ‎ușor și ieftin.
‎Păreri?
‎Nimeni nu mi-a spus că președintele ‎elevilor conduce și Comitetul de Bal.
‎Aș fi putut să-ți spun eu. Deci care look?
‎Mai bine te-ar preocupa cu cine mergi, ‎nu cum arăți.
‎- Cu cine mergi? ‎- Nu știu.
‎Poate mă invită cineva, ‎dacă sunt nominalizat.
‎Ești cam încrezut.
‎Mai bine nu riști și inviți ‎pe cineva care acceptă sigur.
‎Cum ar fi?
‎Aici e dilema.
‎Putea fi mai rău. Imaginează-ți că ai ‎prea multe opțiuni, ca mine.
‎Am atâtea opțiuni, ‎că nici nu știu ce să fac.
‎Să încep să accept solicitări?
‎Îmi pare rău pentru tine.
‎Mulțumesc!
‎E greu să fii iubit.
‎Dar, oricum, pentru mine, poza e totul.
‎Cine să mă merite, ‎dar să nu mă eclipseze când ajung rege?
‎Dacă voi câștiga.
‎Ce-ți pasă? Nu ești oricum președinte?
‎- Cui îi pasă de postul ăsta? ‎- Mie!
‎Ascultă, președinții au mandate.
‎Regii conduc pe viață.
‎Trăiască Jamonarhia!
‎Să aleg puțe sau țâțe?
‎- La bal? ‎- Nu, la cămin!
‎Cămin de fete sau obișnuit?
‎Chiar îmi pui întrebarea asta?
‎Ai dreptate. Puțe. Întotdeauna puțe.
‎Așa, fata mea! Haide!
‎- Ce faci cu balul? ‎- Nimic.
‎Da, nici eu n-am partener.
‎Nu că aș avea nevoie, dar aș vrea.
‎Dacă tot suntem singure,
‎hai să fim singure împreună! ‎Doamne, vorbesc ca tine!
‎Da, doar că ție îți convine ‎că ești singură.
‎Mie nu.
‎Fără partener, e un bal oarecare ‎și nu-mi mai trebuie.
‎Mai ales dacă nu e cu cineva special.
‎Am rămas cu două.
‎Două? Mie îmi da -57.
‎Nu vorbesc despre problema ta.
‎Vorbesc de bal, altă problemă.
‎A mea.
‎Am eliminat trei candidate
‎comparând pozele de pe Insta
‎cu cele în care sunt etichetate ‎și mai am două variante.
‎Încă sunt derutat. Variante?
‎Nu e derutant.
‎Ia-o pe Sofie Estrada, de exemplu.
‎În pozele pe care le-a postat, superbă.
‎În pozele etichetate…
‎Pe care Sofie o iau?
‎Apoi Corrina, care e adorabilă,
‎dar seamănă cu mine.
‎Și, deși inițial mi-a plăcut,
‎nu cred că sunt genul meu.
‎Și Lola.
‎Lola e perfectă.
‎Doar că clipește.
‎Când ai devenit atât de superficial?
‎Când vine vorba de poze. ‎Nu vreau clipitoare.
‎Faci poza în care vei arăta cel mai bine,
‎iar dacă clipește, s-a terminat.
‎Vreau una sclipitoare, nu clipitoare.
‎Ai 50% șanse să aibă ochii deschiși.
‎Nu pot risca.
‎Cum merge?
‎Facem alt fel de matematică.
‎Ar trebui s-o iau pe Sofie. A zis ‎că vrea să mă poarte ca un rucsac.
‎- Poate îi completez lookul. ‎- De ce n-o inviți pe Jasmine?
‎Suntem amici. ‎N-au mai făcut nimic de luni bune.
‎De ce nu poți merge cu un amic?
‎Da, și amicii se distrează. ‎Poate că e și mai distractiv.
‎Amici?
‎Distractiv?
‎Nu! Vreau să mi-o tragă.
‎Te ocupi tu? Grozav! ‎Trebuie să rezolv rapid.
‎Rapid?
‎Ca să evit o clipitoare.
‎Mamă!
‎Nu înțeleg de ce se ambalează toți.
‎Nici eu.
‎Te duci?
‎Nici eu.
‎Ce zic fracțiile?
‎Abia dacă trec clasa.
‎Mai bine renunț de pe-acum, ‎ca să scap de umilință.
‎Mă tot bate gândul…
‎Chiar dacă absolv,
‎el nu e aici să vadă.
‎Nu faci asta pentru el ‎sau pentru altcineva. O faci pentru tine.
‎Și Lydia.
‎Da, care e pe vine!
‎De fapt, azi-dimineață.
‎Ea e Lydia Diaz.
‎Doamne!
‎Stai, nu, e atât de frumoasă!
‎Arată exact ca Oscar.
‎Și nu-l va întâlni niciodată.
‎Da. Nu.
‎Dar o să-l cunoască pe unchiul ‎ei preferat, absolvent de liceu. Haide!
‎Ce realizare
‎mediocră!
‎Ați avut toată ziua să găsiți o temă.
‎Sunt epuizat!
‎Nu pot face eu toată treaba. ‎Trebuie să participați și voi!
‎Nu suntem Noel Aroma.
‎Să nu-i rostești numele idolului meu!
‎- Pleacă. ‎- Ce?
‎Îmi acaparezi spațiul creativ ‎și trebuie să gândesc. Pleacă.
‎- Bine. ‎- În cealaltă direcție!
‎Dar locuiesc încolo!
‎Azi nu.
‎GLISEAZĂ
‎- Hei! ‎- Mai ai acces la baza de date a poliției?
‎Bună și ție!
‎N-am timp de pălăvrăgeală.
‎Trebuie să salvez balul ‎și mă urmăresc unii.
‎Numărul?
‎9BDH237.
‎Nu-mi permite să văd. Are pile la poliție.
‎Sau…
‎Sau?
‎Sau e cineva ‎care umblă cu treburi murdare.
‎Poate că el a trimis biletele.
‎Credeam că Oscar le-a trimis.
‎- Era doar o presupunere. ‎- Știi ce sunt presupunerile? Prostii.
‎Poate sunt ‎oamenii lui Cuchillos. Profeții.
‎Poate e cartelul.
‎Poate că eu sunt din viitor, ‎să mă avertizez.
‎Ce? Nu, niciuna.
‎Da, ai dreptate.
‎Posibilitățile sunt nesfârșite. ‎N-o să stau să aflu.
‎Și șterge apelul ‎ca să nu știe cu cine ai vorbit. Pa!
‎A început jocul.
‎Prima care intră la facultate.
‎Sunt mândră de tine.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Beto și soțul lui se mută la Dallas.
‎A găsit o slujbă grozavă.
‎Nu. Toți te părăsim.
‎Îmi pare rău, dar va fi bine. ‎Ne vom întoarce cu toții.
‎Beto nu se mai întoarce.
‎Sigur că da. Ești mama lui.
‎Nu se întoarce pentru că merg cu el.
‎Mă mut la Dallas.
‎Dar cine va avea grijă de tata?
‎Pot să te sun eu?
‎- Te-am prins într-un moment nepotrivit. ‎- Da.
‎Bunica e din nou în spital. Abia am ajuns.
‎Îmi pare rău.
‎Te sun mai încolo.
‎Jasmine?
‎- Nu mai merg la Berkeley. ‎- Au anulat oferta?
‎Nu, mătușa mea se mută la Dallas ‎și îmi ia visurile cu ea.
‎Trebuie stau cu tata.
‎Îmi pare rău.
‎Oricât aș fi de optimistă,
‎universul nu mă lasă să câștig.
‎Nu te las să pierzi. Te sun eu.
‎Nu te deranja. Nu mai am ce discuta.
‎De ce ai ghips?
‎Din cauza ta, cu greutățile tale.
‎M-am lovit cu una.
‎- Scuze c-am vrut să ajut. ‎- Să-ți fie rușine!
‎Voiau să mă externeze, ‎dar am o infecție la deget.
‎Deci nu te țin din cauza… altor lucruri?
‎N-am nimic, scap imediat. ‎Trebuie să te gândești pozitiv.
‎Spune-i lui Jasmine.
‎Nu poate merge la Berkeley. ‎Trebuie să aibă grijă de tatăl ei.
‎- Ce vei face pentru ea? ‎- Nu știu.
‎Sunt copleșit ‎cu alegerea partenerei pentru bal…
‎Ce faci?
‎Nu ți se mai oxigenează creierul. ‎Altfel, ai ști pe cine să iei.
‎Pe Jasmine.
‎Nu! Nu e o idee bună.
‎Suntem doar prieteni. Vreau o întâlnire.
‎- Vrei să ai parte de ceva bun? ‎- Da.
‎De asta o inviți pe Jasmine. ‎Știi deja că ți-o pune pe tavă!
‎Ai dreptate. Și ne distrăm împreună.
‎Bine. O să iau un trandafir de la magazin.
‎Și eu credeam că semeni cu bunicul tău!
‎Puiule, dacă bunicul tău mi-ar fi adus ‎niște flori ofilite,
‎aș fi scuipat pe ele,
‎l-aș fi scuipat și pe el, ‎și apoi ar fi știut ce să facă.
‎Mereu a știut cum să îndrepte lucrurile.
‎Ești bine?
‎Da!
‎Amintiri frumoase. Vino.
‎Mai ai o șansă să dai la piñata.
‎Știu că ai mai babardit-o. Am auzit.
‎Întreabă-te.
‎Ești puștiul ăla amețit ‎care nu prinde nimic
‎sau ești un Martinez adevărat,
‎care pune mâna pe ceva dulce?
‎- Să vezi ce-o să zboare dulciurile! ‎- Du-te după ea!
‎Asta e baia.
‎Vă cheamă directorul Richardson.
‎- Bine. ‎- Hai!
‎Bine, doamnelor și domnilor,
‎întrerupem ora asta anostă
‎pentru o prezentare specială
‎pentru o persoană foarte specială.
‎DEDUCȚII
‎Ce-mi place mai mult decât deducțiile,
‎cartofii atomici de la Dwayne ‎și o cămașă clasică?
‎Există un singur lucru.
‎De fapt, o singură persoană.
‎Jasmine Flores.
‎Prietenă, iubită,
‎la soare stelită, polițistă, ‎hamburger delicios.
‎Da! Ești toate acele lucruri ‎și multe altele!
‎Ești sosul meu special,
‎iuțeala din Flamin' Hot Cheetos.
‎Iar în 15 mai…
‎Jasmine, vrei să mă însoțești la bal?
‎Nu.
‎Luați-mă de-aici.
‎Cireașa de pe tort într-un an groaznic.
‎Mai întâi, pierd președinția. De două ori. ‎Cine pierde de două ori?
‎William Jennings Bryan.
‎Era o întrebare retorică.
‎Apoi, pe Jasmine, demnitatea ‎și probabil rangul de rege.
‎E mai rău decât 2020.
‎Da, ți-a fost greu.
‎Ți-am văzut clipul, Ruby.
‎Te rog. Câtă jenă să suport?
‎Voiam să te invit la bal.
‎N-am nevoie de mila ta.
‎Frate, ai pus ochii pe Margarita ‎dintr-a noua.
‎- Acum o refuzi? ‎- Nu-s cerșetor.
‎Te place. Uită-te în jur.
‎Nu e singura.
‎Li se scurg ochii după tine.
‎- Pentru că sunt o glumă. ‎- Bine.
‎Toată lumea iubește bufonul, ‎dar nimeni nu vrea să i-o tragă.
‎Așa e, doamnelor.
‎Și bufonii le au în pat!
‎Un Pinguin Pacoima?
‎Nu știu ce e asta ‎și nici nu vreau să știu.
‎Te rog, nu mă mai suna.
‎Reclame?
‎Nu, balul.
‎- Ești la mare căutare? ‎- Nu, Ruby e.
‎- Ruby? ‎- Da.
‎Se pare că toate fetele vor să-l agațe.
‎- Dar tu? ‎- Ar vrea el!
‎De fapt, nu. Slavă Domnului!
‎Nu la asta mă refeream.
‎- Cu cine vrei să mergi? ‎- Cu nimeni.
‎Nu contează.
‎Chiar dacă aș vrea, nu pot să merg.
‎- De ce? ‎- Nu m-a invitat nimeni.
‎- Și? ‎- Și?
‎Nu sunt anii '50.
‎Nu credeam că am crescut o fiică timidă.
‎Sunt aici. Ce-ți trebuie?
‎Ciuperca mea e foarte agresivă.
‎Te iubesc cu tot cu ciuperca ta, ‎dar mă grăbesc tare.
‎Calmează-te, Jamal!
‎Nu poate să se calmeze
‎când are un bal de planificat, ‎o regină de găsit și e urmărit.
‎Sunt derutată.
‎Și eu. Nu știu cine sunt sau ce vor.
‎Zi-mi, femeie!
‎Ce nu-ți putea aduce familia ta?
‎Droguri!
‎Nu-ți dau droguri acolo?
‎Nu din alea bune.
‎Adu-mi rezerva de sub pat.
‎Cum? Sunt afară!
‎Uită-te sub piatra roz. E o cheie
‎pe care o folosește Miguel.
‎- Cine e Miguel? ‎- Stai!
‎A folosit-o Pascual, ‎cum se folosește de toată lumea.
‎Trebuie să intri pe fereastră.
‎Ce? Ești amețită?
‎Nu încă. De asta treci intri fereastră.
‎Cu degetul mare și degetul arătător,
‎apasă în partea de sus geamului.
‎Apoi, cu piciorul drept, ‎ridici încet geamul,
‎dar nu prea încet.
‎- E blocat. ‎- Știi ce?
‎Intră pe ușă.
‎N-am încuiat-o.
‎Bine, sunt înăuntru.
‎Era și timpul!
‎Caută sub patul meu,
‎lângă papucii mei buni.
‎Le-am găsit.
‎- În cutia cu monogramă? ‎- N-o deschide!
‎- E blestemată. ‎- De ce o mai ții?
‎Pentru că, dacă pasezi blestemul, ‎e și mai rău.
‎Vezi rucsacul militar?
‎L‎e‎-ai găsit?
‎Așa cred.
‎Bun!
‎Trebuie să plec. Îmi sug sângele.
‎MINTE
‎În sfârșit!
‎Orașul de Smarald!
‎Ai ceva să-mi spui?
‎Ai piele frumoasă?
‎Tu ai trimis biletele.
‎- Biletele? ‎- Nu face pe proasta!
‎Erau în camera ta.
‎- Nu sunt ale mele. ‎- Serios? Sunt pe numele tău.
‎Știi câte Marisol Martinez există?
‎Bine. Sunt pentru panoul meu.
‎Pe naiba! ‎N-ai venit la petrecerile mele cu panouri.
‎Credeam că Oscar a trimis biletele, ‎dar erai tu.
‎De ce?
‎Toarnă sau le torn!
‎- Nu! ‎- Haide!
‎Bine, recunosc.
‎De ce?
‎A trebuit.
‎Vă știu pe toți de când erați mici.
‎V-am văzut crescând împreună, ‎iubindu-vă, apoi n-ați mai vorbit.
‎M-am gândit că, dacă creez un mister, ‎vă veți regăsi.
‎Un mister?
‎Nu a fost un mister.
‎Erau demne de criminali în serie.
‎Dar v-a convins să vorbiți.
‎Vezi?
‎Te cunosc.
‎Merge și la anxietate?
‎Stai liniștit. Ai deslușit misterul.
‎Și de ce mă urmărește o mașină?
‎Să fie oamenii lui Cuchillos sau poliția?
‎Sigur nu e poliția. Am vorbit cu ei.
‎Dar oamenii lui Cuchillos ‎sunt altă poveste.
‎Basm sau de groază?
‎Niciuna. Nu sunt ei.
‎Dacă ar fi fost ei, ‎te-ar fi ucis până acum.
‎Nu e deloc reconfortant.
‎Stai calm.
‎E un reflex natural să vezi lucruri,
‎dar nu e nimic de văzut.
‎Totul e aici.
‎E bine să facem asta lângă oxigen?
‎Nu.
‎Intră!
‎Scuze.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu.
‎Fetele iubesc iubirea.
‎Toate fetele, mai puțin tu.
‎- Îmi pare rău. N-a sunat bine. ‎- Ruby, ador iubirea.
‎Iar invitația ta a fost cea mai grozavă.
‎Bine. Atunci, ‎te rog să-mi explici refuzul.
‎Stai așa.
‎Lila, de la fizică, vrea să știe: ‎„Gravităm la bal?”
‎Mulțumesc.
‎E isteață.
‎Dacă zici tu. Mi s-a părut anost.
‎- Nu-mi strica cheful. ‎- Îmi pare rău.
‎Nu sunt în apele mele, sunt furioasă,
‎sunt supărată pe univers ‎și aș fi o parteneră de rahat.
‎Nu vreau să-ți stric balul.
‎Mulțumesc.
‎Jasmine, nu trebuie să-ți ceri scuze.
‎Ruby, simt că port ghinion.
‎Nu porți ghinion!
‎Atunci de ce mi se întâmplă toate astea?
‎Poate că eu sunt de vină.
‎Nu e adevărat.
‎Nu, mulțumesc.
‎Vezi tu, un înțelept mi-a zis odată ‎că și oamenii buni au parte de rău.
‎Dar nu e ceva rău că stau cu tata.
‎- Nu. ‎- Trebuie să am grijă de el.
‎Vreau să am grijă de el, ‎fiindcă eu știu cel mai bine cum.
‎Și el a avut grijă de mine.
‎Ești înțeleaptă.
‎Am intrat la Berkeley. ‎Și știu că nu contează unde mă duc.
‎O să mă descurc oriunde.
‎Deja faci asta.
‎Da.
‎Mergi la bal cu mine?
‎Serios? Așa mă inviți?
‎Dubla doi.
‎Ruben Martinez,
‎mă însoțești la bal?
‎E iute?
‎De parcă aș uita.
‎Așa facem.
‎E cineva?
‎Bună!
‎Trebuia să sun mai întâi. Îmi pare rău.
‎- O să plec. ‎- Nu, stai!
‎Sunt pentru tine.
‎Speram să te surprind…
‎Surpriză!
‎- Pentru ce sunt? ‎- Ca să-ți mulțumesc.
‎Am luat 10 la mate.
‎Ai absolvit?
‎Știam eu!
‎Știam că poți!
‎Da. Din prima zi, ‎ai știut că pot face ceva cu viața mea.
‎Și am reușit.
‎Nu m-am simțit așa de entuziasmat…
‎niciodată.
‎Mă bucur să te văd fericit.
‎Ești bine?
‎Îți sare inima din piept.
‎Da, am emoții.
‎De ce?
‎Mă bate un gând.
‎Ce gând?
‎Scuze, sunt o fraieră.
‎Eram foarte agitată pe drum, ‎apoi te-am văzut cu florile
‎și m-am întristat.
‎Mă gândeam la bal și că nu vreau să merg,
‎dar adevărul e că vreau.
‎Vreau să merg.
‎Dar doar cu tine.
‎Deci, Cesar, mă însoțești la bal?
‎Îmi pare rău.
‎Merg cu Vero.
‎M-a invitat deja.
‎Cred că ai avut dreptate.
‎Am exagerat cu mașina aia
‎și nu-mi mai simt picioarele.
‎Le poți simți pe ale mele.
‎Nu sunt așa de praf.
‎Trebuie să fac pipi.
‎Gata, plec.
‎Plosca?
‎E pe capul tău.
‎Femeie!
‎- De ce n-ai zis nimic? ‎- Nu știu ce fetișuri ai.
‎Și îmi pare rău că te-a speriat biletul.
‎Mai sunt bunica ta preferată?
‎Da.
‎Întotdeauna.
‎Celelalte două au murit.