СЕРІАЛ NETFLIX
Не думаю, що тобі безпечно залишатися тут.
Якщо я комусь знадоблюся, він знайде мене будь-де.
Синку, якщо тобі щось знадобиться, дзвони. Будь-коли.
Як тільки закінчу школу, приїду до тебе і моєї племінниці.
-Чекаю на зустріч із нею і твоєю сім'єю. -Тепер це і твоя сім'я.
І ще дещо.
Візьми це.
Поховай його там, де його зможе відвідувати дочка.
Ні.
Я не можу.
Чому?
Бо єдиним, кого твій брат любив більше за мене, був ти.
Що далі?
Можеш викинути це.
Думав, ми виселили Арлін, щоби звільнити місце для твоїх речей,
а не щоб ти здихалась їх.
-Може, повернути дитину? -Ні.
Стривай. Ще одне.
-Хочеш викинути це? -Так.
Книгу твоєї мами? Чому?
Може, не зараз, та колись ти захочеш дізнатися, що вона хотіла сказати.
Залиш.
Нехай лежить.
БЕЗ ТЕБЕ ДЖУЛІЯ УІТМЕН
То що ти будеш робити?
Не знаю.
Як належним чином вшанувати пам'ять Оскара, розвіявши десь його прах?
Не я повинен це робити. Я все зіпсую.
Не зіпсуєш. Просто вір у себе.
Я не вірю.
Не можу не думати про свої помилки. Про всіх, кого я наражав на небезпеку.
У тому, що трапилося з Оскаром, немає твоєї вини.
Я говорю не тільки про Оскара.
Я так тебе кохав, що ніколи не думав, що наражу тебе на небезпеку, але наразив.
Я не хотів зробити тобі боляче.
Мені дуже шкода, Монсе.
Мені теж.
Я досі не пробачив собі того, що втратив тебе.
Ти не втратив мене.
Ми вплетені в ДНК одне одного.
Що?
Про що ти думаєш?
Ти досі той самий…
і все-таки інший.
Схоже, я мала рацію. Ти моя проблема.
Привіт.
-Веро… -Ні! Навіть не починай!
-Мені не потрібні твої недоїдки. -Я думав, у нас сімейна вечеря.
Я обмінююся слиною, тільки коли цілуюся з дівчатами.
Що мені тепер їсти? Я вмираю з голоду.
-Чи безпечно тут бути? -Ні, небезпечно, і ніколи не було.
-Кожного дня одне і те ж. Вафлі? -Відколи ти стала такою господинею?
Не те щоб я вважав, що твоє місце на кухні. Твоє місце там, де ти захочеш.
Я підсмажила заморожені вафлі.
-Що це? -Оладки з мікрохвильовки.
-Чому ти так дивно поводишся? -Тому що…
у мене стояк.
У всіх буває стояк. Не треба оголошувати про це.
Це інше.
Цей на Монсе.
І це не вперше.
О Боже.
Увесь цей час я ненавидів її.
Чи насправді я був закоханий у неї?
Ти не закоханий у мене.
Не говори так. Я кохаю тебе.
Ти шкодуєш про це?
Добре було б знати.
-Я шкодую, що зробив тобі боляче. -І все?
-Це все, що ти можеш сказати? -Ні. Я просто…
-Я не знаю, як це пояснити. -Я знала, що це станеться.
Я відчувала. Відколи ми її побачили, ти змінився.
Ти говориш, між вами все скінчено, але ні. Все, напевно, ще навіть не починалось.
-Веро, годі. Просто… -Просто дивись.
Ти закінчив?
-Що? -Чому витріщаєшся? Щось є на обличчі?
Так. Чому ти витріщаєшся на неї, Джамале?
-Так, у тебе там щось є. -Добре, чекайте. Вже нема?
-Забудь, це були просто вусики. -Заздриш?
Цей пушок розростеться з дня на день. Хочеш знати чому?
Бо його підживлювали останні кілька років.
-Удобрювали гноєм? -Ні.
Сироваткою для вусів.
-Гною немає в моєму меню. -Не відмовляйся, поки не спробуєш.
О, привіт!
Я запросила їх. Подумала, тобі не завадить підкріплення.
-Чому ви не в школі? -Бабуся написала записку.
Тато взяв мені лікарняний.
Як староста класу я взяв собі вихідний, щоб…
А для чого саме ми тут?
У мене тут Оскар. І мені треба придумати, куди його подіти.
Як щодо пісочного годинника? Так він буде завжди поруч, щоб ти не спізнювався.
Або ми можемо відправити його прах у космос.
Саме такий спосіб обрав техномагнат Ноель Арома.
Він так зробить?
-Як воно, бути таким багатим? -І таким дивним?
-Ага, Ноель Арома справді дивний. -Під дивним ти маєш на увазі геніальний?
Добре, у мене є божевільна ідея. Як щодо кладовища?
Урна на кладовищі — це як капелюх на капелюсі. Алея розпусти?
-Ні. Чому? -Дівчата любили його.
-Це як поховати спортсмена в залі слави. -Я не розвіюватиму там його прах.
Згоден. Ти можеш провести там ніч, а не вічність.
Напевно, його там уже й так багато.
Яка гидота.
Навіщо ми це обговорюємо? Давайте просто зробимо це тут.
Тут він жив, займався бізнесом, лякав мене з іншого боку вулиці.
Це ідеальне місце. Ми посипимо його на ґанок, на мангал. Прах до праху.
Рубі правий. Це був його дім.
І останнє місце, де він хотів бути.
Я не хочу тут жити.
-Можеш взяти будинок собі. -Мені нічого від тебе не треба.
-Куди ти підеш? -Куди завгодно.
Залишусь із Сумними Очима.
-Яка тобі різниця? -Яка мені різниця?
-Ти важливий для мене. -Справді?
Важливий настільки, що змусив їх виключити/викинути тебе?
Тепер ти йдеш?
Брате, це правда.
Ходімо зі мною.
-Підемо в Бейкерсфілд. Залишимося в Рея. -І що будемо робити?!
-У мене там не буде життя. -У тебе тут немає життя.
Не плутай себе зі мною.
У мене є сім'я.
У мене є мета.
А тепер у мене є будинок.
Вітаю, що вижив. А зараз забирайся звідси.
Ми не можемо залишити його тут. Він не хотів тут бути.
Гаразд, а як щодо його авто? Він був одержимий цією Impala.
Він продав її. І я гадки не маю кому.
Але ми знаємо, хто може про це дізнатися.
Червоний седан не підійде. Я схожа на Джасмін із лампи?
Потрібен VIN-код або номер.
У мене має бути фото автівки.
Я пошукаю марку і модель.
-Якого року була Impala? -66-го.
-Що ти робиш сьогодні ввечері? -Треба перевірити свій розклад.
Правильно. Бо в тебе сьогодні цікаві зустрічі.
Я чекатиму своєї черги, як гарний хлопчик.
-Ти сьогодні з ним зустрічаєшся? -Ну, я…
Стривай. Не кажи. Я не хочу цього знати.
Залиш мене в невіданні, із зав'язаними очима, щоби решта почуттів були гострими.
Мені потрібно трохи місця, щоб я могла зосередитися на пошуку.
-Звичайно. -Ага.
Боже. Хто знав, що небезпека і хитрощі так мене розпалять?
-Що це було? -Нічого.
Справді? Здавалося, ніби він пестив твоє обличчя.
Гаразд, я поступилася.
-Я здалася і поступилася. -Я думала, ти піклуєшся про себе.
Так було спочатку. Йому подобається спостерігати.
Те, що я піклуюся про себе, не означає, що він не може піклуватися про мене.
Це жалюгідне виправдання. Я теж повернулася до старого.
-Справді? З ким? -А з ким ще, як думаєш?
-З Джамалом? -Ні! Джамал… Ніколи.
Багато дівчат казали: «Джамал… ніколи», а потім… Вау, чекай. Сесар?
-А що його дівчина? -А що з нею?
-Не грай з нею. Вона небезпечна. -Я її не боюся.
Тобі й не потрібно, щоб дістати від неї.
Цього не буде. Але я почуваюся винною, що вона не знає, що він її не кохає.
Тому що ви переспали? Це нічого не значить.
-Думаєш, він ще її кохає? -Стривай, ти знову закохалася в нього?
-Про що ви говорите? -Ні про що.
-Монсе не здається тобі іншою? -Вона сяє.
О Боже.
Ти теж це бачиш. Не я один.
-Вона справді сяє, так? -І Рубі теж, а це проблема.
Згоден. Досить приховувати. Коли ми йому скажемо?
Ніколи. Ми збережемо нашу таємницю.
Навічно? Я ніколи не зберігав таємниці вічно.
Не знаю, чи моє тіло впорається з цим.
Я не хочу відмовлятися від себе, але сумую за нами, а так я отримую і те, й інше.
Він не повинен знати, що ми друзі і що ти — інший хлопець.
Я ніколи не був іншим хлопцем. Я був лише хлопцем для інших дівчат.
-Тоді ти можеш спати спокійно. -Це стосується не тільки мене.
Тобто це стосується мене, але подумай про Рубі.
Тобі не огидно, що ми його обманюємо?
Думаю, це суб'єктивно. Приєднуйся або видали мене з друзів.
-Я не хочу видаляти тебе. -Чудово, тоді замовкни.
ВЕРО // БОЯГУЗ! ВИБАЧЕННЯ НІЧОГО НЕ ЗНАЧАТЬ! БРЕХУН!
Все гаразд?
Ні.
Добре. Я знайшов.
Номерний знак — D45AAO.
Бінго. Машина в Резеді.
Уперед.
-Впевнені? -Цілком. Це чудове авто.
Дуже добре доглянуте. Я б хотів, щоб і мій прах розвіяли в ньому.
Добре. Є якісь ідеї?
Водійське сидіння. Оскар завжди почувався впевнено за кермом.
Я за заднє сидіння. Людину слід розвіяти там, де він був найкращим.
Як щодо двигуна?
Він упаде на землю, коли машина почне рухатися.
-Багажник? -Так!
Там темно, тихо і самотньо.
Покладемо його у відсік для запаски. Там його ніхто не потурбує.
-Добре. Вирішено. -Круто.
Стривай.
Ти нічого не скажеш?
Правильно. Дай подумати.
Оскар був…
О. Вибачте. Я не навмисне. Будь ласка, продовжуйте.
-Для чого це? -Для вашого друга.
Щойно ви його розвієте, я її пропилосошу.
Мені здається чи ця машина переслідує нас?
Ні. Водій-учень.
Це здається неможливим. Я не можу зосередитися.
Важко вирішити, що робити, намагаючись не зловити кулі.
-Ніхто на тебе не полює. -Ти цього не знаєш.
Добре, тоді відкладемо це.
Ні, я хочу зробити це зараз.
-Я мушу зробити це зараз. -Не поспішай вирішувати, де його розвіяти.
-Я скажу їй, де їх розсунути. -Що ти сказав, Джамале?
Я лише погодився з тобою,
що гарно розсунути… розвіяти
це важко.
Або змушує встати.
Це новий чи той самий?
Не знаю. Вони просто надходять хвилями.
Не змушуй мене дивитися на це. Заткни його за пояс.
Не хочу бути співучасником твоєї об'єктивації.
Знаєте що? Давайте проїдемося Фріриджем.
Натхнення прийде само.
Може, не ми маємо знайти місце, а воно нас.
Ходімо.
-Що трапилося? -Хтось забрав твою машину!
Це не хтось.
Це Веро. Чорт.
-У неї є ключі від моєї машини. -І будинку.
Припускаю.
Гадки не маю, коли ми повернемо машину.
Знайди бабусю. Попроси зустріти нас на машині. Я маю подзвонити.
Ти говорив із Веро?
-Вона не відповість. -О, пробач.
Це не твоя вина.
Якби не я, вона, напевно, не вкрала би твою машину.
Слухай.
Я не робив нічого, чого б не хотів.
-Я більше не хочу цього робити. -Це сцена? Рольова гра?
Ні, це по-справжньому.
Інший хлопець сказав те, що змусило мене задуматись,
і зараз я почуваюся винною, що не була чесною з тобою.
Я використовую тебе, і мені від цього неприємно.
Тобто мені приємно, але не в емоційному плані.
Зрозумів.
Ти дуже шляхетна жінка,
але я великий хлопчик, і для танго потрібні двоє.
У нашому випадку чпокатися. Я змирився бути номером два.
Я не про це.
-Я повинна сказати тобі правду. -Добре, люба, скажи мені правду.
О, чорт. Навіщо ти називаєш мене «люба»?
Рубі,
Я їду в Берклі.
Тож у цього плану з номером два є термін придатності.
О.
Отже, мабуть, нам слід припинити це просто зараз, так?
Або ми можемо насолодитися цим удосталь, поки ти не поїхала.
Добре. Мене це влаштовує.
Бабусю, я маю сказати тобі дещо важливе.
У мене починають з'являтися почуття.
Брудні почуття.
До жінки, до якої, я думав, що ніколи не буду їх відчувати.
І мені огидно.
Джамале, ти не перший і не останній чоловік, який має почуття до мене.
Що? Я говорю про Монсе.
-Що в неї є такого, чого немає в мене? -Бабусю, зосередься.
У цій ситуації є заручники.
Малюк Джей — заручник. Він встає проти своєї волі.
Гаразд. Ось моя порада.
Не купуй м'ясо там, де береш хліб.
-Не мочися в басейн. -Що?
Не змішуй роботу й особисте життя і не засовуй руку в сумку кенгуру.
-Не всі соління мають бути в оцті. -Знаю. Я маю бути обережним.
А тобі потрібно вставати. Нам треба, щоб ти нас відвезла.
Нам потрібна допомога, щоб розвіяти прах Оскара.
На майбутнє, я не хочу, щоб мене розвіяли.
Я думала, що ніколи цього не скажу.
Не знаю, навіщо люди ставлять скорботні пам'ятники.
Чому б натомість не влаштувати велику вечірку і не відсвяткувати життя?
-Бабусю, ти готова їхати? -Ні.
Візьми ключі. Ти можеш кермувати.
З бабусею щось не так.
-Справді? Мені вона здається такою самою. -Не знаю.
Останнім часом вона дивно поводиться і п'є забагато Ensure.
Ну, жування переоцінюють.
Вона весь час спить.
Що ж це за пенсіонерка,
якщо їй не можна подрімати в будь-який час доби? Не будемо позбавляти її цього.
А як же це? Вона не дозволяє нікому вести її авто.
Особливо мені. Я щойно отримав дозвіл.
Навіщо ти все це аналізуєш? Ти сядеш за кермо.
Гаразд, переконав. Куди ми їдемо?
ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР ФРІРИДЖА
Бейсбол. Таємне захоплення Оскара.
То що тут думати? Основна база, за лавою запасних,
або просто пробіжи по базах і розвій його по дорозі?
На якій позиції він грав?
-Не знаю. -Чому б не розвіяти потрохи скрізь?
Ні, нам потрібно знайти правильне місце. Це його останнє місце спочинку.
Інакше він повернеться, щоб нас переслідувати.
Я не готовий так ризикувати. Маємо влаштувати йому гідні проводи.
Скажу прямо. Не впевнений, що це поле досить гарне місце.
Траву витоптано.
Покоси нерівні,
і я навіть не кажу про текстуру ґрунту. Вона як…
Джамал має рацію. Це місце — відстій.
Треба мислити ширше.
А як щодо стадіону Доджер?
-Він колись ходив туди на ігри? -Не знаю.
-Впевнений, що так. -Так.
Він був фанатом Доджерів чи Ангелів?
-Кого, Сесаре? -Не знаю.
Ми взагалі впевнені, що він так сильно любив бейсбол?
-Ніколи не бачила його в бейсболці. -Це просто питання дрес-коду Сантос, так?
Не знаю! Ясно? Не знаю!
Знаю тільки одне: не я мав це робити.
Чи справді я знав свого рідного брата? Не знаю! Розумієте? Я не гідний цього.
Він мав поїхати, доки в нього був шанс, але він залишився через мене.
І він помер через мене.
А якби я не пішов до нього?
Якби він поїхав раніше?
Якби я просто слухав його з самого початку?
Це моя вина.
Це все моя вина.
-Я не можу цього зробити. -Сесаре.
-Ми допоможемо тобі. -Давай.
З мене досить.
Піти за ним?
Ні.
Нехай охолоне. Я буду в машині.
Вау.
Точно.
Подивися, як вона іде.
У неї гарна постава і рішуча хода.
Вона несе урну.
Люблю жінок, які знають, як поводитися з урною.
Ідеальна кандидатура для дружини.
Добре. Ти відчуваєш змішані емоції до Монсе,
бо пройшло багато часу відтоді, як у тебе була платонічна… подруга.
Насправді вона єдина платонічна… подруга, яка в тебе коли-небудь була.
Це неправда. Я весь час тусуюся з Джасмін. Вона моя таємна…
-Тобто я б хотів, щоб вона була таєм… -О Боже.
Чорт.
-Ти — той інший хлопець. -Ні! Я не той інший хлопець!
Тобто я — інший хлопець, але я радше — інший друг.
Я пішов, щоб переконати її повернутися до тебе,
і ми реально зблизилися на тлі турботи про себе.
Відчуття відповідальності, розумієш? Все почалося з легкого листування,
потім перетворилося на регулярні ранкові прогулянки,
а потім — на вечірні заняття йогою.
Але… Ну, тепер ми маємо спільне членство в Costco.
Але ми просто друзі! Це суто платонічно.
Ви просто друзі.
Просто друзі. Боже мій, це мене так…
Розлючує? Вибач. Я найгірший. Діяти за твоєю спиною…
Ні! Заспокоює! О, це саме те, що ти мав зробити!
-Ти діяв за моєю спиною, щоб прикрити. -Саме так. Це все було заради тебе.
Тепер ми можемо втрьох при світлі дня.
Гаразд, я не так висловився.
Я мушу зробити свій хід, поки не пізно.
Я не боровся за неї. Я не думав, що в мене є шанс.
Але раз суперника немає, я знаю, що можу перемогти!
Чудово. Ти можеш знову бути разом із Джасмін. Я — з Монсе,
і в нас незабаром буде подвійне побачення.
Кожен зі своєю, не один із одним.
Чорт. Вона щойно завела машину?
Монсе! Ніхто не може керувати нею, крім мене!
Чудова новина. Можеш подякувати мені.
Рубі знає про нас, і він не сердиться!
Він у захваті!
Тепер ми офіційно друзі. Я позбувся однієї таємниці, і ти можеш знову зійтися з Рубі.
Ми справді можемо отримати все.
Я зараз не хочу сходитися з Рубі.
Я зайнята.
У мене стосунки з собою, і я багато працюю.
-Ти маєш повернути все назад. -Я не можу.
Коли таємниця розкрита, вона починає жити власним життям.
Ти маєш йому сказати, що я не хочу бути разом.
-Чому я? -Це твій довгий язик довів нас до цього.
Мій довгий язик? Ні.
Твій довгий язик загнав нас у цю ситуацію.
Не вини мене в тому, що в тебе не вистачає сміливості
розбити серце Рубі.
Так, саме це я і сказав. Рубі буде розчавлений.
І тобі доведеться мати справу з виразом його обличчя, коли він про це дізнається.
Не мені!
Чорт.
Гей, Малюку Спукі.
Де ти був? З тобою все гаразд?
Ні, зі мною не все гаразд.
Я вірив вам замість рідного брата, і подивіться, що сталося!
Ви підвели мене так само, як його.
Я хочу вийти. Виключіть мене.
Ви кажете, що ви сім'я, але сім'ї не утримують одне одного.
Ви просто клоуни.
Просто купка слабаків.
Я знаю, що ти робиш. Ми не так це робимо.
Хочеш піти? Іди. Твій борг сплачений.
Дурниці. Я сам сплачу свій борг.
Давай!
Вдар мене! Давай!
Як думаєш, чому Спукі мало не помер, коли пішов?
Він приймав удари не тільки за себе.
Нащо йому було це робити?
-Він не знав, що мене не варто рятувати? -Ні, ти не так зрозумів.
Спукі не вважав себе гідним тебе.
Давай. Забирайся звідси.
Тут небезпечно. Насувається приплив.
Приплив.
Він завжди хотів поїхати з Фріриджа.
Він ніколи не почувався там вільним. Але він почувався вільним тут.
Це перше місце, куди він прийшов, після того як вийшов із в'язниці.
Саме тут він хотів би, щоб його дочка відвідувала його.
Оскаре.
Я закінчу те, що ти розпочав, і стану тим, ким ти хотів стати.
Я побудую життя, якого ти заслужив.
Оскар постійно казав мені звернутися до вас. Я ніколи не слухав.
-Він знав, що ми потрібні одне одному. -Може, це він надіслав нам ті листи.
-Щоби знову зібрати нас разом. -Бо він завжди дбав про нас.
Хто подбає про нас тепер?
Ти.
Весь цей час, коли ти рівнявся на Оскара, він рівнявся на тебе.
За Оскара.
Чорт, ця штука міцна.
Переклад субтитрів: Ширван Сінєгулов