Bun, s-a întâmplat. Poppy și Douglas s-au despărțit.
Scenariu apocaliptic. Grupul poate fi afectat serios.
Cei de la Urgențe nu m-au ajutat deloc.
Ce s-a întâmplat? Pe cine suntem supărați? Pe Poppy sau pe Douglas?
Pe un străin sexy care încă n-a apărut?
Nu e vina nimănui. Ea vrea un copil, iar el nu vrea.
Păcat. Mi-ar fi plăcut un copil mixt. Jumătate bătrân, jumătate tânăr.
Ar fi fost tare scump.
Cum au reacționat Rory și gemenele?
Copiii nu știu.
Poppy și Douglas nu se simt prea bine. Mai întâi, trebuie să se ajute pe ei.
De-asta ne întâlnim aici. Duminica nu e niciun copil la școală.
Știi unde nu mai găsești copii? La bar.
- Ar trebui să mergem la un bar! - Am fost și ieri, și alaltăieri.
- Da, suntem singuri, bem, tu plătești. - Da, așa e.
Angie, de când te-ai despărțit de Colin, voi doi vă înțelegeți foarte bine.
Gata! Prietenii noștri suferă și nu trebuie lăsați singuri.
Propun să ne despărțim și să fim împreună sutienul
care ne va susține prietenii.
- Îl aleg pe Douglas. - Nu pe Poppy?
E mai bine. Îmi plac răspunsurile rapide.
Miggy, hai să mergem la Douglas!
Are inteligența emoțională a unui director din anii '50.
Probabil, nici nu vom sesiza dacă suferă.
Ce vreți?
SINGLE PARENTS
Ang, fac ceea ce trebuie?
Da, îți dorești să ai un copil în pântec.
Trebui să faci orice ca să ai un copil în pântec.
Scuze pentru exprimare.
Și eu, dar nu-i nimic. Ai dreptate.
Nu poți aștepta la nesfârșit, dacă mai vrei un copil.
Dar o să fii bine. Chiar mai mult decât bine.
S-ar putea să-ți meargă prea bine.
Poate o să fii ucisă, fiindcă așa merg lucrurile.
E Derek.
Se duce cu Graham la o ședință foto
cu figurinele LEGO din Războiul stelelor, în jurul obiectivelor turistice din L.A.
Se duc la steaua de pe Aleea Celebrităților
unde e îngropat Harrison Ford.
Știi că oamenii aceia nu sunt îngropați sub acele stele, nu?
Iar Harrison Ford e în viață.
O să-l cunosc pe Derek!
Cum să mă comport?
Să fiu o scorpie? Politicoasă, dar distantă? Sau…
„Deseară mergem la închisoare!”
Totul e bine între mine și Derek. E un co-părinte foarte bun.
A închiriat o canapea, cumpără o Honda…
Își dă toată silința.
- Doar nu te-ai îndrăgostit de Derek, nu? - Nu.
- Nu simți nimic, nu? - Nimic!
Bună! Sper că e în regulă că mi-am parcat mașina cu patru uși pe alee.
De fapt, cu portbagajul, are cinci uși. Sau șase, cu chestia de la benzină.
Bună! Eu sunt Poppy. Prietena lui Angie și nașa copilului tău.
Eu l-am șters la fund. Scuze, nu m-am putut abține. Reiau!
Bună! Eu sunt Poppy!
Poppy! Da. Micuțul mi-a spus multe despre tine.
Au auzit că ai o cămașă albastră.
N-o porți acum, dar îl cred.
Uite! Unde mergem mai întâi cu șmecheria asta?
Unde scrie „Hollywood”? La Observator?
La Chaz Dean…
Nu se poate!
Nu!
Munca mea de-o viață!
De ce, Dumnezeule?!
Ce aiurea!
Dar știi ceva?
Canalizează tot ce simți pentru a crea ceva nou.
Folosește… Forța!
Am înțeles!
Să vezi ce-o să fac!
Chestia cu „forța” a fost incredibilă. A fost ideea ta?
Da, cred că da.
Dar am învățat de la tine să improvizez.
Nu e bine. Nu ne vrea aici. Ar trebui să plecăm.
Situația asta îmi agravează alergiile.
Miggy, are nevoie de noi. Ai încredere în expert.
Puternic, masculin, dar prezent.
Fii atent!
Salut! Ce faci acolo?
- Micul-dejun. - La ora 14:00?
- E foarte european. - Dacă așa spui tu…
Aș vrea să spun că apreciez prezența voastră aici, dar nu e așa.
Așa că lăsați-mă singur, vă rog!
Sigur, sigur. Te-am auzit și o să ne cărăm.
Hai la noul restaurant unde servesc cremă de brânză!
Miggy, o să mergem mai târziu.
Douglas, știu că nu-ți convine, dar nu plecăm nicăieri.
De fapt, vom sta aici și vom emana forță liniștită până vei…
Pe bune?
Crezi că vrei să fii singur, dar nu de asta ai nevoie.
Ai nevoie de prieteni. Iar ei sunt aici.
Hai să ne apucăm de treabă!
Bine. Poate chiar am nevoie de companie.
Mă duc să fac un duș, o să pun aparatul de ras la treabă,
o să-mi schimb cămașa,
și o să mă întorc pregătit să mă vindec.
Foarte bine.
Mulțumesc, băieți!
Sunt mândru de tine.
Ai văzut? Tot acest proces funcționează.
Te-ai sărutat singur pe umăr?
Da. Poți s-o faci și tu.
- Nu meriți s-o faci, dar o poți face. - Nu e nevoie.
O să fie o zi memorabilă pentru mine.
Pe Douglas îl ajut, pe tine te învăț să sprijini un prieten…
E o zi bună.
E o zi extrem de bună.
Da, a plecat.
Mă simt bine fiindcă, în cele din urmă, trebuia să se întâmple așa, nu?
Eu și Douglas suntem diferiți. Nu pot rămâne tristă.
Nu pot să privesc înapoi.
Exact!
Ești ca un câine cu con. Te vindeci fără să te uiți înapoi.
Capul meu…
Dumnezeule!
Omulețul din LEGO nu are față.
S-a întors invers în cască.
Poppy, n-am vrut să trag cu urechea, dar asta e cea mai sănătoasă perspectivă?
Poftim?
Trecutul e un dar și ne ajută să ne dezvoltăm.
Dacă ții la Douglas, de ce să-l uiți? Nu e corect pentru niciunul dintre voi.
Derek, putem vorbi? O să vin eu jos.
- Vii jos? - Da.
Salut! Ceea ce tocmai ai spus…
- E o prostie. Îmi pare rău. - Nu.
A fost de o înțelepciune stranie. Mi-a plăcut.
Dar nu ăsta e scopul nostru.
Îi validăm sentimentele, nu i le contestăm.
Îi spui ce vrea să audă? Ca într-o cameră cu ecou?
Da, exact!
Exact, exact, exact…
Da.
Nu vreau să sune ciudat, dar arăți bine sub lumina de aici.
Vino sus!
E ciudat acolo.
Ne-am îndepărtat de subiect.
- Ține minte! Fără regrete. - Da.
Refuz să-mi pară rău. Ce dacă nu i-am dat un motiv pentru despărțire?
Exact! Nu e treaba lui…
Stai așa! Poftim? Nu i-ai spus de ce te-ai despărțit de el?
- Nu i-ai spus că vrei un copil? - Nu. Știu că nu vrea. Ce rost ar avea?
- Și nici n-o să-i spun. - Da! Tăcerea e de aur.
- Așa e cel mai bine. - Ba nu.
Nu e mai bine așa. Poppy, nu e în regulă.
E puțin cam crud.
Se pare că am găsit toate cele 17.000 de piese…
Eu sunt crudă?
Cred că a luat-o razna, dacă nu i-ai spus nimic.
Trebuia să mă sprijini pe mine.
Voiam, dar mă simt obligată să-ți spun adevărul.
Bine.
Dacă tot ne spunem adevărul…
Tu îl placi pe Derek.
Ce? Nu-i adevărat.
Ba da.
Acum e adult. Îl iubești și îl dorești.
Și nu vorbesc despre o aventură, ci despre o relație.
Vrei să te duci cu el la cumpărături.
Pe ce te bazezi?
Nu știu… Pe tot ce spui și faci.
Mereu îl lingușești.
E clar că vrei o relație.
Nu-mi băga cuvinte în gură! Sunt amabilă cu tatăl fiului meu.
Nici pe mine nu mă poți minți
Ce? Ce? Se vede!
E doar o problemă neînsemnată. O să-l găsim pe Douglas în viață.
Da, așa credeam și eu.
Dar n-ai ascultat când a zis că vrea să fie singur.
Poate e un semn să-l lăsăm în pace.
Ce prostie! Ai luat-o razna.
Trebuie să te liniștești. Pe bune!
Uită-te la mine! Sunt liniștit, pozitiv și calm.
- Nu ești calm, tremuri. - Nu e din cauza lui Douglas.
Am înghițit o capsulă de cafea.
- Vrei să te duc la spital? - Te anunț eu.
Trebuie să-l găsim pe Douglas. Ești el, ești trist, unde te-ai dus?
Douglas de acum sau Dougie tânăr?
Cel de acum, cel despre care am vorbit.
Dacă aș fi cel din timpul facultății, aș fi la Delky's.
- Ce-i Delky's? - Unde se mănâncă aripioare.
- Fii serios! - Eu să fiu serios? Tu să fii!
- Nu-l putem lăsă singur după despărțire. - După ce?
Nu se aude când mergi.
Ce căutați aici? Trebuia să faceți surfing cu Tony.
Tony a ucis o pisică-de-mare. A spus că e pentru Steve Irwin.
Se liniștește în mașină.
Ai spus că tata s-a despărțit de Poppy?
N-ați auzit bine. Și-au împărțit mâncarea. Se joacă.
Câtă obrăznicie! Dar e un lucru sigur.
Da, sigur, te cred.
Pentru că sunt un copil de trei ani cu caca în sacul de dormit.
Fii serios!
Spuneți-ne ce se întâmplă!
Putem face față.
Tocmai l-am văzut pe Tony răzbunând moartea unui australian necunoscut.
Părinții voștri au vrut să vă spună chiar ei,
dar e adevărat, s-au despărțit.
Îmi pare rău.
Tinere, e greu de acceptat, nu? Ai nevoie de energie masculină?
Nu, nu e nevoie.
Îmi fac griji pentru Douglas.
Sărăcuțul!
Nu poate face față la așa ceva. Trebuie să-l găsim.
Și eu am spus exact același lucru, dar nu știm unde s-a dus.
- Știu eu. - Serios?
Unde? La clubul de fumat? La Clubul Delta?
Știm că e un club, dar care?
S-ar duce într-un singur loc.
Când are probleme, apelează la o putere superioară.
Știu că n-am vorbit cu tine de mult,
dar acum sunt aici și am nevoie de tine.
Nu vreau o relație cu Derek!
Știu că ne-am pus ADN-ul în aceeași persoană,
dar cazul ăsta e închis.
Cazul s-a redeschis. Îmi dau seama când minți.
Mi-ai spus că ai patru perechi de pantaloni de yoga, dar nu e așa.
Am patru! S-au uzat identic din cauza unui defect de fabricație.
- Nu mai țipa în ziua despărțirii mele! - Serios?
O vom sărbători toată luna, cum sărbătorim ziua ta?
- Îți place luna mea de naștere. - Nu!
Mergem prea des la un restaurant hibachi.
- Îți place hibachi. - Urăsc hibachi.
Stai la masă cu străini, iar mâncarea nu e bună.
Nu băga hibachi în povestea asta! Vorbim despre „bachi”!
Știi că am dreptate despre Derek.
Poate mă gândesc la o relație cu Derek.
Poate vreau să-l văd cum mănâncă cereale
și cum vorbește despre schimbarea filtrului.
Bine? Îmi e greu să înțeleg.
- Mulțumesc! - Îi datorezi lui Douglas o explicație.
Te răzbuni pe mine fiindcă știi că am dreptate.
Ba nu. Tu dai vina pe mine fiindcă știi că eu am dreptate. Plec!
Iar Derek a fost în spatele tău și a auzit totul. Pa!
Am auzit totul,
dar accept să-mi șterg amintirile dacă-mi împrumuți banii.
MUZEUL PREZIDENȚIAL
E mașina tatei!
Nu e mașină. E un cupeu pentru domni. Dă dovadă de respect!
Recunosc că sunt impresionat, Rory. Chiar îl cunoști pe Douglas.
Totul e bine când se termină cu bine. Will se pricepe.
Nu-mi place ce-ai spus.
E adevărat, îl cunosc pe Douglas.
L-am cunoscut bine în ultimul an. Am devenit apropiați.
De-asta e păcat
că i-a frânt inima mamei mele, iar acum îl voi omorî.
- Haideți! - Poftim?!
- Rory! - Haideți!
E amuzant să omori!
Muzeele sunt pentru educație.
- Ai auzit partea în care… - Am auzit toate părțile.
În special cea în care ai spus că vrei o relație cu mine.
Am spus „poate”. Și mă certam cu prietena mea.
E ca atunci când ești beată.
Nu trebuie să dai înapoi. E o problemă sexy.
Nu e sexy. Și, în mod clar, nu e o problemă.
E păcat. Fiindcă, sincer să fiu…
și eu vreau asta.
Vreau să fiu cu tine.
Poftim?
- Vrei? - Da.
Foarte mult.
Păi…
Tocmai ne-am găsit ritmul de co-părinți și nu vreau…
Nu vreau să stricăm lucrul ăsta.
Știu. Sunt complet de acord. Dar dacă am încerca?
Graham merge vara în tabără.
Hai cu mine la Barstow, cât el e plecat! Ne-am da seama ce e între noi.
O vei putea cunoaște pe Phoebe.
E țestoasa mea.
Știu, mi-a trimis o felicitare de Sfântul Valentin.
Era din partea mea.
Da, mi-am dat seama.
Dacă nu încercăm, vom avea mereu regrete.
Mamă, Derek! Uitați ce-am făcut! Nici n-am folosit instrucțiunile.
Arată bine, nu?
Mă face să vreau să fiu un omuleț din LEGO, ca s-o pot pilota.
Vezi piesele portocalii?
Chestia asta e rezistentă la laser.
- Rezistentă la laser? - Da.
- Iar aici… - Da?
E locul unde mănâncă.
- Primesc mâncare? - Da.
Îmi repet totul în minte, dar nu înțeleg, Dutch.
Ea trebuia să fie ce a fost Nancy pentru tine.
Bună, Douglas!
- Rory, ce cauți aici? - Am venit să te ucid.
Și cum vei face lucrul ăsta?
Am crezut că voi găsi ceva cu care să arunc în tine.
Poate o sabie.
În muzee există săbii.
- Sunt supărat pe tine. - Și eu sunt supărat pe mine.
Mama ta a fost grozavă, iar eu am dat-o în bară.
Apoi, s-a despărțit de mine.
Stai! Ea s-a despărțit de tine?
- De ce? - Nu știu.
Nu mi-a spus. Dar știi cum e ea.
E inteligentă, așa că a avut un motiv întemeiat.
Ce aiurea!
Multă vreme nu te-am plăcut.
Nici eu.
Dar acum te plac.
Și eu.
Am ajuns până aici, iar acum o să dispari din viața mea?
Rory, n-o să dispar niciodată din viața ta.
Uită-te la mine!
- Mă uit la tine. - Știu.
Dar trebuia s-o spun așa.
Orice s-ar întâmpla între mine și mama ta, nu va schimba ceea ce simt pentru tine.
Vei face mereu parte din viața mea și îți voi fi mereu aproape. Bine?
Nu. Să nu mai vorbim despre asta.
- Despre ce să vorbim? - Excelent!
Tu nu ești genul care renunță.
Dacă o vrei pe Poppy înapoi, trebuie să încerci.
De la unu la zece, cât de rasist a fost tipul acela?
Am terminat cu tine.
Mă scuzați, dar prietenul nostru e acolo
ca să „ucidă” alt prieten și trebuie să-l oprim.
- Aveți rezervare? - Ne trebuie rezervare?
Reagan nu și-ar fi dorit genul ăsta de control.
Și știi asta.
Haideți să atingem obiecte!
Bine, ai avut dreptate.
Douglas nu ne vrea în preajma lui.
Ce dezastru!
Prietenii din același grup nu trebuie să fie iubiți.
De-asta eu n-o s-o fac.
Nu sunt de acord.
Îi respect pe Poppy și Douglas. Au avut curajul să încerce.
Mai rău decât să te desparți e să-ți suprimi sentimentele.
Eu n-aș putea face așa ceva. Tu ai putea?
Mă duc să mă uit la dinozauri.
E alt gen de muzeu.
O să-i găsesc eu.
Îmi pare rău.
Uite ce e…
Ai avut dreptate.
E posibil să simt ceva pentru Derek.
Mi-a spus că și el simte.
- Ți-a spus asta? - O să vorbim mai târziu.
Bine.
Nu voiam să aud adevărul,
dar ești o prietenă bună pentru că mi-ai spus.
Și tu ești.
Știu că trebuie să vorbesc cu Douglas, dar nu știu cum să încep.
Îl cunoști mai bine decât oricine.
Vorbește cu el.
Chiar dacă e greu.
Ca o friptură hibachi.
Te duci acolo ca să vezi cum e.
Și ai avut dreptate în legătură cu pantalonii.
Am doar o pereche.
Știu, draga mea.
Cafeaua aia e pentru mine?
Da, au scris „Poopy” pe ea.
Îmi pare rău. Abia acum am văzut.
Și eu ți-am cumpărat o cafea. Se pare că amândoi speram să ne întâlnim.
- Așa se pare. - Facem schimb de cafele…
Pop, aș putea începe cu o glumă,
dar știu ce vreau. Pe tine.
Voi face orice e nevoie să te recuceresc.
Nu cred că poți promite așa ceva.
Ba da. Dacă vrei să-mi dau demisia, o să-mi dau demisia.
Ne putem muta și în alt oraș.
Dar nu la Santa Fe. Îmi dă fiori.
Bine, și la Santa Fe.
Mă mut la Santa Fe pentru tine.
Douglas, vreau un copil.
Un copil?
Asta e…
Unul care îți ia 18 ani ca să-l crești?
Bine.
Știi ceva? Hai s-o facem! Hai să facem un copil.
- Dar nu ți-l dorești. - Vreau să fim împreună.
Și eu. Dar nu vreau să facem un copil, dacă nu ți-l dorești.
Nu vom fi fericiți.
Se pare că e…
E problemă îngrozitoare, care nu se poate rezolva.
Da. Sunt cele mai urâte.
Îmi pare rău.
Să nu-ți pară rău.
Te iubesc!
Și eu te iubesc.
Mulțumesc!
Dumnezeule! Erai chiar lângă ușă.
Da, faci gălăgie când parchezi.
Și nu mă refer doar la zgomotul făcut de mașină.
Vorbesc despre țipete și înjurături.
„Domnule, mă ajutați? Sunt suficient de aproape?
Bine. Mulțumesc!” Și tot așa.
- Ai o clipă liberă? - Vrei să vorbim despre Douglas și Poppy?
Transpiri?
Te-ai dat cu deodorant?
Da, mulțumesc.
N-am venit să vorbim despre ei.
Deși despărțirea lor m-a făcut să mă gândesc la prietenie
și la relații…
Și la lucruri complicate.
Și… nu știu…
Simțeam că trebuie să te văd.
E ciudat?
Nu. Mă bucur că ai venit.
- Da? - Da.
Muream de nerăbdare să-ți spun. S-a întâmplat ceva nebunesc.
Derek mi-a cerut să mă mut cu el vara asta, la Barstow.
I-am spus că o să mă gândesc.
Pe cât de nebunesc pare a fi…
Cred că o să accept.
E o… nebunie.
Știi ceva? Eu o să plec.
Unde te duci? Abia ai ajuns.
O să mă duc la plajă.
- E ora nouă seara. - Așa e cel mai bine.
Nu e aglomerație. O să parchez ușor.
Ce e cu tine? Acum chiar transpiri.
Asta e altă problemă care poate fi rezolvată la plajă.
Subtitrarea: Marius Sechea