Takže, je to tak. Poppy a Douglas se rozešli.
Katastrofický scénář.
Pro skupinu možná katastrofa. Volal jsem 311. Nepomohli mi.
Ví někdo, co se stalo?
Na koho se zlobíme? Na Poppy? Na Douglase?
Nějaký zatím neznámý sexy cizinec?
Klid, Angie. Není to ničí chyba. Ona chce dítě, on ne.
Škoda, mám míšence rád.
Napůl staří, napůl mladí.
To by bylo roztomilé.
Jak to zvládají Rory a dvojčata?
Děti to nevědí.
Poppy a Douglas se ještě nepoprali s vlastními pocity.
Nepomůžou svým dětem, dokud si nepomůžou sami.
A proto jsme se sešli tady.
Nedělní škola, zaručená zóna bez dětí.
Víš, kde je taky bezdětná zóna? V baru.
- Měli bychom zajít do baru! - Přestaň.
Myslíš jako včera a předevčírem?
Jo, to je fuk. Jsme single, pijeme!
- A ty platíš! - Jo, já platím.
Angie, co ses rozešla s Colinem,
tak vy dva jedete.
Musíme přestat.
Naši kamarádi se trápí. Nemůžeme je nechat samotné.
Rozdělíme se a budeme jako podprsenka na míru,
která drží dva přátele různé velikosti.
- Beru Douglase. - A co tvoje nejlepší kámoška Poppy?
To dává větší smysl. Jen ráda odpovídám rychle.
Tak jo, Miggy, jdeme na Douglase.
Má emoční inteligenci automechanika z 50. let.
Asi si ani nevšimne, že s ním něco je.
Co tu chcete?
Ang, dělám správnou věc?
Ano, samozřejmě! Chceš tam mít dítě.
Musíš udělat, co musíš, abys ho tam dala.
Mrzí mě, že jsem to tak řekla.
Mě taky, ale dobře.
Máš pravdu.
Když chceš další dítě,
nemůžeš čekat věčně.
Hlavní je, abys byla v pohodě.
Víc než v pohodě, budeš na tom skvěle.
Možná je to pro tebe až moc dobrý.
Možná tě dokonce zavraždí, protože tak to prostě chodí.
To je Derek.
Přišel pro Grahama.
Budou se fotit s Grahamovým LEGO Star Wars tentononc u památek.
První zastávka, hvězda na Chodníku slávy,
kde je pohřben Harrison Ford.
Ang, víš, že ty hvězdy nejsou tam,
kde jsou ti lidi pohřbení, že jo?
A Harrison Ford je úplně živý.
Ty jo. Za chvíli se seznámím s Derekem.
Jak to mám zahrát?
Režim totální mrchy? Slušná, ale chladná?
Nebo dnes se jde do vězení?
No, vlastně nám to teď s Derekem docela klape.
Jako spolurodič se fakt zlepšuje.
Pronajímá si gauč, vzal si Hondu na leasing.
Fakt se snaží.
Ang, nejsi do Dereka zabouchnutá, že ne?
Ne.
- Takže nic necítíš, že ne? - Nic.
Ahoj. Snad nevadí,
že jsem zaparkoval čtyřdveřový auto na příjezdový cestě.
Vlastně je pětidvéřový, když počítáš kufr.
S víčkem od nádrže vlastně šestidvéřový.
Ahoj. Já jsem Poppy.
Angiina nejlepší kamarádka, kmotra tvého dítěte.
Jo, já jsem mu utírala zadek, kdežto ty ne.
Promiň, nemohla jsem odolat. Začnu znovu.
Ahoj, jsem Poppy.
Poppy, ano.
Ten maličký mi o tobě hodně vyprávěl.
Prý máš modrou košili!
Sice ji nemáš na sobě, ale stejně mu věřím.
Hele! Kam pojedeme nejdřív?
K nápisu Hollywood? Na Observatoř?
K Chazu Deanovi.
Ale ne!
Ne!
Moje celoživotní dílo!
Bože, proč?
To zamrzí.
Ale víš co?
Z toho všeho, co cítíš, vytvoř něco nového.
Použij tu sílu.
Sílu. Jasně.
Jen počkej, něco uvidíš!
To s tou „silou“ bylo úžasný. To sis vymyslel?
Asi jo.
Ale to „vymýšlení za pochodu“ jsem se naučil od tebe.
Tohle je špatně.
Myslím, že nás tu nechce. Měli bychom jít.
Pálí mě z toho pásovej opar.
Miggy, on nás potřebuje.
Věř odborníkovi.
Silný, mužný, ale přítomný.
Sleduj.
Ahoj, chlapečku. Co děláš?
- Snídani. - Ve dvě odpoledne?
To sakra jo. Vyloženě evropskej zvyk.
Když to říkáš.
Hele, rád bych řekl, že si vážím toho, že tu jste, ale neřeknu.
Je to jasný? Tak mě nechte o samotě, prosím.
A na to vem jed.
Slyšíme tě, a nebudeme blízko u tebe.
Pojď, Wille. Půjdeme do té nové restaurace.
Miggy, pak se na tebe půjdeme podívat do Schmear's.
Douglasi, vím, že je těžký to slyšet, ale my nikam nejdeme.
Vlastně tu budeme jen stát a vyzařovat tichou sílu,
dokud nebudeš připravenej....
Vážně?
Vím, že si myslíš, že chceš být sám, ale to ty nepotřebuješ.
Potřebuješ své kamarády.
A jsou tady.
Tak pojď. Dáme se do toho.
Dobře.
Možná dnes potřebuju společnost.
Půjdu se upravit, nažhavím holící strojek,
obleču si čistou košili.
A pak se vrátím připravený se uzdravit.
Dobře.
Díky, lidi.
Jsem na tebe hrdý.
Vidíš?
Funguje to.
Políbil sis rameno?
Políbil. Můžeš to taky udělat, jestli chceš.
Nezasloužil sis to, ale můžeš to taky dělat.
Ne, to je dobrý.
Tohle vypadá na velký den pro starýho Coopa.
Pomáhat Douglasovi, učit tě podporovat kamaráda.
Je to dobrý den.
Je to opravdu dobrý den.
Jo, odjíždí pryč.
Nakonec jsem v pohodě, protože to prostě muselo přijít.
S Douglasem jsme úplně jiní. Nemůžu z toho být pořád smutná.
Musím jít dál. Nemůžu se pořád ohlížet.
Přesně tak!
Jsi jako pes s límcem, který se uzdravuje bez ohlížení.
Moje hlava.
Panebože.
Ten chudák LEGO panáček nemá tvář.
Jen jí má otočenou v helmě dozadu.
Poppy, nic mi do toho není,
ale je to nejzdravější pohled?
Prosím?
Chci říct, že minulost je dar, který nám pomáhá růst.
Když ti na Douglasovi záleží, proč bys na něj měla zapomínat?
Není to fér ani k jednomu z vás.
Dereku, můžeme si promluvit? Vlezu si pod stůl.
- Vlezeš sem? - Jo.
Hele, to, co jste právě řekl...
- Hloupost. Promiň. - Ne.
Bylo to divně moudré. Docela mě to chytlo.
Ale o to tady nejde, jasný?
Jen potvrzujeme, nezpochybňujeme.
Říct jí, co chce slyšet? Jako ozvěnu?
Jo, přesně!
Přesně.
- Jo. - Nechci, aby to znělo divně,
ale v tom světle pod stolem ti to moc sluší.
Vrátím se nahoru.
Je to tam dole divné.
Trochu jsme odbočili.
- Pamatuj, ničeho nelituj. - Jo.
- Odmítám se cítit špatně. - Jo.
Co na tom, že jsem mu neřekla důvod rozchodu.
Přesně tak. To není jeho věc.
Počkej. Cože?
Neřekla jsi Douglasovi důvod rozchodu?
Neřekla jsi mu, že chceš dítě?
Ne. Vím, že ho nechce, tak proč?
- A nikdy mu to neřeknu. - Jo! Mlčeti zlato.
- Tak to je. - Ne, počkej, ne.
Tak to není. Poppy, to se nedělá.
Je to docela kruté.
Asi jsem našel všechny.
Sedmnáct tisíc.
Co jsi říkala? Že jsem krutá?
Jak ho můžeš nechat takhle tápat?
Musí z toho bejt na prášky.
Hele, nemáš mě podpořit?
To jo, ale taky cítím povinnost ti to říct na rovinu.
Dobře.
Když už si to říkáme na rovinu,
Derek se ti líbí.
Cože? Nelíbí.
Ale líbí.
Už je dospělý. Líbí se ti to. Chceš to. Jo.
A to nemluvím jen o milostných pletkách. Mluvím o vztahu.
Chceš trávit soboty v supermarketu.
Jaký máš důkazy?
Nevím, asi všechno, co říkáš a děláš.
A to tvoje „hmm-hmm“?
Úplně vyzařuješ, že chceš vztah.
To nedělám. Tohle na mě nezkoušej.
Jen se snažím být milá na otce svého syna.
V-Z-T-A-H Žádná lež nepomáhá
Z tebe to září Úplně to září
Jen malá překážka.
Najdeme Douglase a najdeme ho živého.
Jo, to jsem si myslel.
Ale Wille, říkal, že chce být sám, ignoroval jsi ho a teď je pryč.
Možná je to znamení, že ho máme nechat být.
To je šílený. Ty ses zbláznil.
Musíš se uklidnit, kámo. Jako doopravdy.
Vem si ze mě příklad. Jsem v klidu, pozitivní, klidný.
Nejsi klidný. Třeseš se.
To s Douglasem nemá nic společného.
Spolkl jsem jednu kávovou kapsli, fialovou.
Bože, chceš vzít do nemocnice?
Dám ti vědět.
Musíme najít Douglase.
Jsi on, jsi smutný. Kam půjdeš?
Současný Douglas nebo mladý Dougie?
Douglas dneska. Ten Douglas, o kterém jsme mluvili.
Fajn, ale kdybych byl Douglas na medicíně,
- byl bych u Delkyho. - Co je U Delkyho?
Dělají tam křídla! To se dělá v Buffalu!
- No tak, chlape! - Já? Ty no tak!
Nemůžeme tam Douglase nechat samotného
- hned po jeho rozchodu s Poppy! - Po čem?
Ty vaše nožičky chodí tak potichu.
Co tady děláte, děti? Měli jste surfovat s Tonym.
Tony ukopal rejnoka.
Prý to bylo pro Steva Irwina.
Vychládá v autě.
Co jsi říkal o rozchodu našeho táty s Poppy?
Ale nic, přeslechli jste se. Jen si tak hrajou.
Odporný. Ale bezpečné! Ale odporný.
Jo. Super. Tomu věřím.
Protože jsem tříletý dítě s bobkama v pyžamu.
Probuďte se!
Prostě nám řekněte, co se děje.
Zvládneme to.
Právě jsme sledovali Tonyho, jak pomstil smrt Australana, kterého ani neznal.
Rodiče vám to chtěli říct sami.
Ale ano, rozešli se.
Je mi to líto.
Ahoj, vzdychači.
Musíte to vstřebat, co?
Co trochu klidné mužské energie?
Ne, z toho mě vynech.
- Dobře. - Mám jen starost o Douglase.
Chudák.
Na něco takového nemá.
Musíme ho najít.
Já to taky říkal. Ale nevíme, kam šel.
- Já vím, kam šel. - Vážně?
Kam? Bar Doutník? Bar Delta? Bar Burger?
Víme, že je to bar, ale který?
Douglas by šel teď na jediné místo.
Když jde do tuhého, vždy se obrátí na vyšší moc.
Vím, že jsem s tebou dlouho nemluvil, chlapáku.
Ale teď jsem tady a potřebuju tě.
Já s Derekem nechci chodit!
Vím, že jsme oba vložili DNA do jednoho člověka.
A jsem ráda, že se snaží napravit, co udělal, ale tím to končí.
Případ znovu otevřen. Vždycky poznám, když lžeš.
Jako když jsi řekla, že máš čtvery legíny na jógu.
A já vím, že máš jedny.
Mám čtvery! Všechny jsou opotřebované stejně
kvůli výrobní defektu!
- Přestaň na mě křičet v den mého rozchodu! - Ty máš den rozchodu?
Budeme ho slavit celý měsíc jako tvoje narozeniny?
- Vždyť zbožňuješ můj narozeninový měsíc. - To ne.
Nemůžu tak často mít grilovaný jídlo.
- Vždyť máš grilovaný jídlo ráda. - Nesnáším ho!
Je to divný, sedíš s cizími lidmi
a jídlo je nechutný.
Grilovaný do toho netahej. Je to japonský, kámo! Japonský!
A to říkáš jen proto, že víš, že s Derekem mám pravdu.
Víš co? Možná o vztahu s Derekem opravdu přemýšlím.
Možná existuje svět, ve kterým s ním chci snídat
a probírat výměnu vzduchového filtru.
Jasný? Ale nemám v tom jasno.
- Děkuju. - Ale ty dlužíš Douglasovi vysvětlení.
A házíš to na mě, protože víš, že mám pravdu.
Ne, mluvíš o mě, protože víš, že mám pravdu. Končím.
A Derek stál celou dobu za tebou
a všechno slyšel. Čau!
Slyšel jsem všechno,
ale jsem ochotný si vymazat paměť, když mi půjčíš peníze.
PREZIDENTSKÁ KNIHOVNA
To je tátovo auto!
To není auto. Je to kupé pro gentlemany.
Prokaž trochu úcty.
Musím říct, že jsem ohromen, Rory.
Ty Douglase skutečně znáš.
Vidíš, Miggy? Konec dobrý, všechno dobré.
Nebo bych měl říct, Will dobrý, konec dobrý?
To se mi nelíbí.
Je to pravda. Douglase skutečně znám.
Za poslední rok jsem ho pořádně poznal.
Sblížili jsme se.
Proto je škoda,
že mé mámě zlomil srdce a já ho teď musím zabít.
- Rychle! - Cože?
- Rory? - Běžte! Jdeme!
- Vražda je zábava! - Pohyb!
Muzea jsou pro vědomosti!
- Slyšel jsi tu část, kde... - Slyšel jsem všechno.
Zvlášť když jsi řekla,
že se mnou chceš mít vztah.
Řekla jsem možná.
A hádala jsem se s kamarádkou.
To je podle zákona totéž jako být opilý.
Nemusíš couvat. Tohle je...
Je to očividně sexy situace.
Ne. To není sexy.
A rozhodně to není situace.
Tak to je škoda. Protože... pravdou je,
že já to chci taky.
Chci být s tebou.
Cože?
- Vážně? - Ano.
Moc.
No...
Posouváme se do správného režimu rodičovské spolupráce.
A já...
Nechci udělat nic, co by nám to ohrozilo.
Já vím. Naprosto souhlasím.
Ale co kdybychom to prostě udělali?
Graham jezdí každé léto na tábor.
Co kdybys jela do Barstow, až bude pryč?
Třeba přijdeme na to, co to je.
Konečně poznáš Phoebe.
To je moje želva.
Jo, já vím. Poslala mi valentýnku.
Ta byla ode mě.
To mi došlo.
Když to nezkusíme, nikdy se to nedozvíme.
Mami, Dereku, podívejte, co jsem vyrobil.
Ani jsem nepoužil návod.
Ale vypadá to skvěle, ne?
Chtěl bych být opravdový LEGO chlápek, abych to mohl pilotovat.
Vidíš ty oranžový?
Tahle věc je prakticky nerozbitná laserem.
- Odolná laseru? - Jo.
- A tady... - Jo?
Tady jedí sladkosti.
- To je díra na sušenky? - Jo.
Pořád si to přehrávám, ale nechápu to, Dutchi.
Ona měla být moje královna.
Ahoj, Douglasi.
Rory, co tu děláš?
Přišel jsem tě zabít.
A k tomu dojde jak?
Říkal jsem si, že najdu něco, čím bych po tobě hodil.
Možná meč.
Myslela jsem, že v muzeu meč najdu.
Nevím, jsem na tebe naštvanej.
Já na sebe taky.
Tvoje máma byla to nejlepší, co mě kdy potkalo, a já to zvoral.
A pak se se mnou rozešla.
Cože? Rozešla se ona s tebou?
- Proč? - Nevím.
Nikdy mi to neřekla. Ale znáš svoji mámu.
Je to chytrá žena, určitě měla dobrý důvod.
To je na prd.
Víš, dlouho jsem tě neměl rád.
Já tebe taky ne.
Ale teď se mi líbíš.
Ty mně taky.
Dostali jsme se až sem
a ty se mi teď vypaříš ze života?
Rory, nikdy ti nezmizím ze života.
Jasný? Podívej se na mě.
- Dívám se přímo na tebe. - Já vím.
Připadalo mi správný to říct.
Poslyš, ať se stane cokoli,
nezmění se, co k tobě cítím.
Vždycky budeš součástí mého života a vždycky tu pro tebe budu. Okay?
- Ne. - Jo.
Už o tom nikdy nemluvme.
- O čem? - Hezký.
Ty se nevzdáváš.
Jestli chceš Poppy zpátky, musíš to aspoň zkusit.
Na škále od jedné do deseti, jak rasistický byl?
Končím s tebou.
Promiňte, pane, náš přítel tam šel zabít
našeho dalšího přítele, a my tomu musíme zabránit.
Máte rezervaci?
Potřebujete rezervaci do cely?
Tohle je víc vládní kontroly, než by si Gipper přál.
A vy to víte.
Jdeme si něco osahat.
Měl jsi pravdu.
Douglas nás nechce ani vidět.
To je zmatek.
Proto by spolu kámoši neměli randit. Je to moc riskantní.
Proto bych to nikdy neudělal.
Řeknu, že nesouhlasím.
Poppy a Douglase si hrozně vážím.
Měli odvahu to zkusit.
Horší než rozchod je nechat se těma pocitama užírat.
To bych nikdy nedokázal.
Ty jo?
Dobře! Jdu omrknout tyranosaury.
To je v jiným muzeu, kámo.
Ne, já je najdu.
Cink, cink.
Promiň.
Hele.
Měla jsi pravdu.
Možná k Derekovi něco cítím.
Řekl, že on taky.
- Cože? To řekl? - Později. To si nech na později.
Dobře.
Nechtěla jsem slyšet pravdu.
Ale jsi dobrá kámoška, že jsi mi to řekla.
Ty taky.
Já vím, že s Douglasem musím promluvit. Ale nevím, jak začít.
Znáš ho líp než kdokoli jiný.
A prostě... mluv.
I když je to nejde.
Jako rozkousat steak.
Zkus to na vlastní kůži.
A měla jsi pravdu s těma kalhotama na jógu.
Mám jen jedny.
Já vím, zlato. Já vím.
To kafe je pro mě?
Jo, je na něm napsáno „Poppy“.
Jo, promiň.
To vidím poprvý.
Taky jsem ti přinesla kafe.
Asi jsme oba doufali, že na sebe narazíme.
- Asi ano. - Vyměníme si kávu.
Poppy, mohl bych na to jít pomalu.
Ale já vím, co chci. Tebe.
Udělám cokoliv, abych tě měl zpátky.
Douglasi, to nemůžeš slíbit.
Ale můžu. Jestli chceš, abych dal výpověď, dám výpověď.
Jestli se chceš přestěhovat jinam, udělám to.
Jen ne do Santa Fe. Tam mě to děsí.
Dobře, tak teda Santa Fe.
Přestěhuju se kvůli tobě do Santa Fe.
Douglasi, chci mít dítě.
Dítě?
To je...
To, co se vychovává 18 let?
Ty... Tak jo.
Tak jdeme do toho.
Uděláme si miminko.
No tak. Tohle ty přece nechceš,...
- Chci nás. - ...nebo jo?
Já taky, ale nedopustím, abys měl dítě, které nechceš.
Ani jeden z nás by nebyl šťastný.
Jasně, tak tohle je asi...
Hrozná, příšerná, nenapravitelná situace. Jo.
Ach jo, ty jsou nejhorší.
Promiň.
Neomlouvej se.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Díky.
Panebože, jsi hned tady.
Jo, parkuješ tak hlasitě.
A to nemyslím jen ty poklice, jak skřípaly o obrubník.
Ale i to nadávání a křičení.
„Pane! Pomůžete mi? Jsem dost blízko? Nejsem u obrubníku?
Dobře, děkuji, pane!“ A tak dále.
Máš chvilku?
Jo, chceš vybalit všechno to o Douglasovi a Poppy?
Co je, ty se potíš?
Stříkal jsi se sprejem?
Ano, děkuju.
O nich mluvit nechci.
Ale hodně jsem kvůli jejich rozchodu přemýšlel o přátelství
a vztazích.
A o složitých věcech.
Já nevím, prostě...
Musel jsem tě vidět.
Je to divný?
Ne. Jsem ráda, že tu jsi.
- Vážně? - Jo.
Umírám touhou ti to říct.
Stalo se něco šíleného.
Derek mi nabídl, ať se s ním na léto přestěhuju do Barstow.
Řekla jsem, že si to rozmyslím.
A i když to zní bláznivě,
asi to udělám.
To... je šílené!
A víš co? Já půjdu.
Kam jdeš? Teď jsi přišel.
Na pláž.
- Je devět večer. - Já vím. Chytré, že?
Nebude tam moc lidí. Parkování bude paráda.
Co to s tebou je? Teď se rozhodně potíš.
Jo, to je další problém, který vyřeším na pláži.
Překlad: Michaela Zak Starkova