Să vedem… Voiai să te obișnuiești cu ideea de a ne muta împreună,
apoi pui cristalul ăsta uriaș pe comoda mea?
E ametist.
Eu am numai monede și bomboane pe comoda mea, așa că ăsta e chiar tare.
Ce caută Miggy aici?
La mine acasă, am regula ușii deschise.
Da. Iar eu am regula de a nu-mi lăsa prietenii să se întindă pe patul meu,
cu scula în jos, și să mănânce iaurt la tub.
Poppy, nu știu ce să zic de mutarea asta…
Vezi? De asta voiam să o luăm încet, Douglas.
Să mă mut aici e treabă serioasă. În plus, sunt și copii la mijloc.
Trebuie să fim siguri că suntem pregătiți,
iar acum, nu ne descurcăm nici cu un ametist.
Iubito, nu te supăra, dar e uriaș.
Da, e mare.
E atâta liniște aici, fără copii…
Doamne, imaginează-ți cum va fi peste zece ani!
Am rămas singuri în casă, copiii sunt la facultate…
Amy și Emma sunt la West Point, respectiv Academia Navală.
Sigur, ne e dor de copii,
dar, de asemenea, avem toată casa numai pentru noi.
Putem face orice vrem.
Bună! O întrebare rapidă…
Poppy, știi unde e Ron? Am cam intrat în travaliu.
- Doamne! - Cristalul e de vină.
SINGLE PARENTS
Bun, o zi întreagă la televizor. Ne-ar trebui o strategie.
- Esențial e fără pauze de baie. - Sună bine.
Ce serial urmărim?
Gavel Town. E incredibil.
Episodul pilot e slab.
Al doilea episod parcă ar fi din alt serial,
episoadele trei-cinci sunt anoste, șase e nasol.
Dar episodul al șaptelea are o răsturnare de situație incredibilă,
așa că va fi meritat efortul.
Un serial care devine bun abia după șase ore?
Da, îi dau o șansă.
Începe maratonul.
Nu uita, episodul pilot e foarte slab.
- N-o să-ți placă deloc. - Grozav!
La cursul de respirație, am exersat recunoștința față de durere.
Mulțumesc, contracție!
Poftim.
E un travaliu fals. Termenul e peste două săptămâni.
- În ordine… - Copiii nu se nasc mereu la termen.
- Rory s-a născut cu o lună mai devreme. - Dar eu și Ron avem un plan de naștere.
L-am întocmit sub îndrumarea moașei noastre, Tabitha Q.
Ea va sta pe marginea căzii, când voi naște.
Naști într-o cadă?
Da. Apa e foarte importantă pentru mine.
„Copilul se va naște pe muzica lui Stevie Wonder,
la lumina lunii și înconjurat de lumânări cu parfum de lavandă.”
Orice ai spune, fostul meu soț se pricepe la desen.
Mulțumesc, durere cruntă! Namaste!
Nașterea mă îngrozește.
Mi-ați văzut telefonul?
Probabil că sună Ron.
E un Android.
Am spus că nașterea mă îngrozește?
Dă-mi voie să mut cuvertura.
Bine. Sharon e problema lui Ron, da? Nu a noastră.
Îl caut și-i spun să vină să-și ia femeia.
Te rog, nu mă lăsa cu ea!
Bine. Deci…
Ai nevoie de…
un pled absorbant?
Nu te enerva! Am venit după șapcă.
Miggy! Bun-venit!
Da, participă și tu!
La ce?
Fir-ar, naște!
I-am lăsat un mesaj lui Ron.
Sharon, să mergem la spital, bine?
Nu merg nicăieri fără Ron.
Nu vrei să amâni drumul la spital.
Crede-mă.
Am învățat asta pe pielea mea.
Era în vara în care descoperisem Prietenii tăi și mă tunsesem ca Rachel.
Arătam și mă simțeam fantastic.
Eram obsedat de noul meu joc video, Claxoane de Taximetriști,
în care duceai o doamnă sexy la aeroport în timpul orelor de vârf.
- Miggy! - N-am acces rapid.
Știam că Zara mai avea puțin până să nască și părea important.
- E important! - Mintea îmi spunea: „Pune pauză!”
Dar inima spunea: „Claxonează! Tipa asta sexy va pierde avionul!”
Am mai jucat încă zece minute și n-am ajuns la timp la spital.
O benzinărie?
Împinge!
Partea bună e că primim benzină fără plumb gratis pe viață!
Până la 30 de dolari.
Dar acea noapte a fost un punct de cotitură. M-am maturizat.
I-am dat jocurile video și fotoliul cu puf așa-zisului meu amic Dwayne.
- Da. - Mersi, amice!
I-am spus „adio” puștiului care eram…
și „bună” bărbatului care devenisem.
Totul s-a schimbat în acea benzinărie 76.
Dețineam controlul. Eram lider.
Angajații au spus că am fost cel mai bun dintre tați.
- Cât de bun puteai să fii? - Care tați?
Benzinăria e aproape de spital.
Șapte copii s-au născut acolo.
Cei șapte din benzinăria 76, uniți printr-o cabină de toaletă
și părinți care nu-și gestionează bine timpul.
- Mulțumesc, Miggy! - Cu plăcere.
- Nu mai plec nicăieri, după povestea ta. - Poate dacă o spun iar, dar altfel…
Nu, gata!
Știi de ce e nevoie? Să-i spunem o poveste pozitivă despre o naștere.
- Una pe care am auzit-o de multe ori. - Doamne!
Cel mai nasol e cum se preface că nu vrea s-o spună.
Chiar vreți s-o auziți?
Pun pariu că v-ați săturat de povestea asta.
Dar o fi cum îmi spune mereu psihologul:
„Nu mai fi paranoic, Will! Poate că oamenii doar te iubesc.”
O poți spune repede, te rog?
Mai sunt patru episoade din Gavel Town până la răsturnarea de situație.
- Cea mai intensă experiență! - Mi se făcuse pielea de găină!
Nu mai suport încă patru episoade, bine? Urăsc serialul!
Așa și trebuie.
Răsturnarea de situație n-are niciun efect dacă n-ai suferit.
- Ce e? N-are voie să-mi placă? - Lăsați-l să spună povestea!
Povestea nașterii lui Sophie începe precum povestea Pământului…
cu lumină.
Sophie s-a născut în strălucirea apusului.
Cinci sute douăzeci și cinci de mii șase sute de minute
Cinci sute douăzeci și cinci de mii De clipe atât de dragi
Iar eu, Will Cooper,
mi-am prins copilul exact în momentul în care cânta cel mai frumos cor
din istoria teatrului muzical.
Ce spui de…
Iubire!
Ce spui de…
Iubire!
Măsoară-le în iubire!
Mia, ți-o prezint pe fiica ta.
Bună, scumpo!
Sharon, spitalul e un loc plin de frumusețe și minuni.
Lasă-ne să te ducem acolo!
Nu, îl aștept pe Ron.
E telefonul meu?
- E Ron? - Nu.
Prieteni, veniți puțin aici, pentru o mică discuție?
Acum.
Ar trebui să mergem mai departe de ea.
E fix acolo.
Ron i-a răspuns lui Sharon, în sfârșit. Se pare că e la cumpărături.
Mai aproape.
E la cumpărături în Phoenix!
E departe.
Da. Deci noi trebuie să fim sprijinul emoțional al nevestei fostului meu soț,
când se naște primul lor copil. Vă băgați?
- Categoric. - Ador nașterile!
Biscuiții ăștia conțin o tonă de sodiu.
Douglas!
Mă bag.
Sunt bine.
Totul e bine.
Stați liniștiți. Sunt superputernică.
Voi ține copilul înăuntru.
Acum, că Ron nu vine,
tot ce o poate convinge pe Sharon să nască la spital,
nu pe canapeaua lui Douglas, suntem noi!
Știți ce greu se curăță placenta de pe piele?
Tu știi?
Bun… Putem muta discuția departe de Sharon?
Mersi. Nu voiam s-o spun acolo,
dar tatăl nu e indispensabil.
Știți ce făceam eu când Rose le năștea pe gemene?
MATERNITATE
AMBARCAȚIUNI
- Nici măcar n-ai intrat? - Ce urât!
- Citeai despre bărci? Ești medic! - De parcă voi sunteți perfecți!
Angie și-a incendiat casa.
Dar e altfel la primul, nu?
Ce-ai făcut la Xander?
A fost altfel.
MATERNITATE SALĂ DE AȘTEPTARE
AMBARCAȚIUNI
- Aveai un păr fantastic. - Cum a fost altfel?
Revista de ambarcațiuni angajase un nou redactor-șef.
Aranjarea în pagină era alta.
Știți ceva? Să schimbăm subiectul.
Ron va suna, sunt sigură.
Mi-a văzut cineva telefonul?
- E un Android. - Știm asta!
- Hei… - Scuze.
Scuze.
Poppy și-a revenit.
Nu mă pot controla. Sharon trebuie să știe că s-a măritat cu un prostovan
care-i grozav la dans, dar nu și în situații de criză!
Eu mă duc să-i spun.
Nu! Trece prin multe în clipa asta.
Scuze, a avut vreunul dintre voi copii cu Ron?
Nu-i bun de nimic!
Rory s-a născut cu o lună mai devreme, dar pe Ron îl preocupa
să nu piardă sfârșitul la Lost: Naufragiații.
Și a fost tot mai traumatizant după aceea.
Rory n-a luat în greutate în prima lună, așa că a rămas la Terapie Intensivă.
Nu-l puteam lua în brațe. Puteam doar să-i zâmbesc prin geam.
Bună!
Uită-te la el! Știe deja să zâmbească din ochi.
E foarte drăgălaș.
Interesant nume!
Atunci l-am văzut.
MONSTRUL DE FUM BANKS
Ron avea o singură sarcină, să depună formularul cu numele.
Iar în mintea lui n-a fost decât finalul de la Lost: Naufragiații.
Șase luni, numele din acte al fiului meu a fost Monstrul de Fum.
Sharon trebuie să știe că Ron e neserios.
Poate că atunci ne va lăsa s-o ducem la spital,
înainte să umple podeaua lui Douglas cu placentă.
Bun, m-ai convins cu „placentă”. Să mergem!
Sharon…
Știm unde e Ron.
La cumpărături, în Phoenix.
Știu. Mi-am luat telefonul înapoi.
Ne trimitem mesaje.
Toate astea sunt…
E al naibii de…
mișto!
- Poftim?! - Răsturnare de situație.
Pentru a anunța nașterea,
voiam să așez copilul într-un mare pantof sport,
iar dedesubt să scriu: „Ghiciți ce sportiv e aici!”
E bună asta! Foarte bună.
I-am spus lui Ron că vreau cel mai mare pantof sport.
Iar el a spus: „Îți trebuie unul de la Shaquille O'Neal.”
Eu am zis: „E imposibil.”
Apoi, azi-dimineață, l-a sunat vărul lui de la magazinul de încălțăminte sport.
I-a spus că a venit Shaq în weekend
și i-a dat un pantof pentru mine!
Iar bărbatul meu s-a dus în Arizona să-l ia.
Iar ție… îți place asta?
La nebunie!
E imprevizibil.
Exact.
Nu vrei un om imprevizibil lângă tine, la spital.
Ți-ar fi mai bine cu noi.
Ron a încercat să-l boteze pe Rory „Monstrul de Fum”.
E din Lost: Naufragiații?
E bestial!
Sharon e nebună, așa că schimbăm planul.
- Asta e răpire! - Respiră.
Toți faceți mișto de mașina mea mare, dar cine salvează situația acum? Angie!
- Nu pot crede că Ron ratează nașterea! - Eu pot. Nu e un om responsabil.
Poți să fii responsabil, dar să ratezi nașterea copilului tău.
Până și eu am asistat la naștere.
Da, și eu. Eram la o distanță sigură, dar eram acolo.
- Dacă nu ești acolo, ești o haimana. - Eu nu sunt haimana!
Trebuie să vă mărturisesc ceva.
Povestea pe care v-am spus-o e o minciună. Am ratat nașterea lui Sophie.
Adevărata poveste începe nu cu lumină,
ci cu ploaie.
Era furtuna secolului.
Toți din Redondo Beach căutau îndrumare la mine.
Ce puteam face?
Oamenii erau speriați.
Aveau nevoie de un prezentator meteo, iar eu eram acela.
După ce am anunțat riscul de inundații și i-am predat legătura celui de la Sport,
m-am grăbit să ajung la spital.
Dar era prea târziu.
Ea e fiica ta, eroule.
N-a fost ușor, dar știam că asta trebuia să fac.
Da.
- A ieșit capul. - Doamne, un copil!
Am avut contact vizual cu el.
Se naște!
Nu în mașina mea!
Eu mănânc în ea!
Dumnezeule mare!
Doamne!
Benzinăria mea.
Bună, prietenă veche!
S-a întors tati.
Am luat ce era pe lista lui Sharon.
N-au lumânări cu lavandă. Am luat clor cu aromă de lămâie.
Super! Nu e Stevie Wonder,
dar am găsit un CD cu Michael Bolton rătăcit pe un raft.
- Frumos. - În mașina mea.
- E al meu, pentru giugiuleli. - Bine.
- Pe bune, Douglas, revistă cu bărci?! - Scuze, obișnuința!
Vedeți și voi? Miggy are dreptate. E de-a dreptul fantastic aici!
Ați chemat ambulanța? Apăsați tasta patru!
Steve, prinde cheia de la toaletă de capacul de roată,
nu de pliciul de muște!
Și pastramă pentru mamă, ca s-o muște când are dureri!
Madge, ai instalat patul pliabil?
Ești cea mai bună, Madge!
Frumos! Ador echipa asta! Să-i dăm bice!
Cred că îl plac pe Miggy.
Cine-i cu Sharon?
Haideți!
TOALETĂ PENTRU NAȘTERI
Poți crede că mi-au cerut bani pentru pahar?
Mușcă din pastramă!
Doamne, ce-i cu viața mea?
Vrei lozuri de răzuit?
O șapcă pe care scrie „Hollywood”?
Sau… o statuetă Oscar falsă?
Vreau statueta.
M-am mutat la L.A. ca să devin actriță!
- Ia-o de-aici! - Ascunde-o!
Nu-mi vine să cred că sunt singură.
Te înțeleg.
Nu așa ți-ai imaginat momentul, nu?
La mine, a fost puțin diferit, fiindcă știam dinainte că voi naște singură.
Așa că am decis să nasc într-un loc
plin de alte suflete pierdute, supraponderale și transpirate…
Vegas, iubire!
Eram gravidă în nouă luni și eram pe val.
Hei, ochi albaștri…
Am intrat în travaliu.
Legea mă obligă să chem ambulanța.
Iar eu am datoria morală
de a mai da un șapte!
Da!
Mă duc să nasc, dar revin imediat.
Brusc, eram într-un spital dintr-un oraș necunoscut,
fără rude sau prieteni.
Nu mai părea o idee bună.
Tatăl e prezent?
Sunt doar eu.
Eram cu adevărat singură.
Nu numai la Vegas sau în spital,
ci în general.
Patru, cinci…
Haide, împinge!
Apoi, s-a întâmplat ceva incredibil.
Mi-am dat seama că nu eram singură.
El fusese cu mine în tot acel timp.
Apoi, s-a înfăptuit un miracol.
Ți-am adus ceva.
Prima lui jucărie!
Și m-am gândit că vrei astea.
Banii mei!
Hai la mami!
Îți mulțumesc… Graham.
Puiule, vrei să fii Graham?
O să te obișnuiești.
Dealerul ăla era îngerul tău păzitor.
Să nu ne amăgim, bine? A primit un comision generos.
Dar ideea e că, uneori, trebuie să renunți la planul tău
și să te lași îmbrățișată de un grup oarecare de ciudați.
Lasă-ne pe noi să fim ciudații tăi, Cheryl.
Sharon.
Dă-mi planul de naștere!
Poftim.
PLANUL NOSTRU DE NAȘTERE
Când sosește ambulanța, Madge?
- Douglas! - E vreun medic aici?
Doamne… Ai întârziat o secundă.
Poppy, vrei să mă ajuți să aducem pe lume acest copil?
Vreau.
Dumnezeule!
În sfârșit!
Am trei copii, iar asta e prima naștere la care particip.
Nu-mi vine să cred că am adus pe lume un copil!
E incredibil!
Când suntem împreună, suntem…
Ne înțelegem.
Douglas, nu trebuie s-o luăm încet. Știu că vreau să mă mut cu tine.
- Serios? - Da!
E aberant să spun că parcă îmi seamănă?
Da, e absurd.
Eu cred că seamănă cu mine!
Ron!
- E superb, iubitule! - Și ea e!
- Doamne! - Bună, iubitule!
- Ar cam trebui să plecăm, nu? - Da.
Cred că am un nume.
Și eu am un nume.
- Shaquelyn. - Shaquelyn.
Ce?!
Deci ea e varianta feminină a lui Ron.
- Straniu. - Bine, Poppy.
Te rog pe tine…
s-o ții pe Shaquelyn.
Ea e sora lui Rory.
- Să-ți trăiască, Ron! - Mulțumesc.
Nu-mi vine să cred că am ratat nașterea!
Pentru un pantof.
Cum o să-i explic asta micuței Shaquelyn?
N-o vei face! Vei minți iar și iar!
Vreau să vă mai mărturisesc ceva.
Și a doua poveste era o minciună.
Normal.
Am ratat nașterea lui Sophie dintr-un motiv pe care îl țin ascuns de nouă ani.
Dar vi-l voi spune, ca să fiu solidar cu Ron.
N-o face pentru mine.
Povestea nașterii lui Sophie nu începe cu lumină sau cu ploaie,
ci cu un covrig.
Mia era în travaliu de 15 ore,
iar mie îmi era foame, așa că am plecat să-mi iau de mâncare.
Atunci l-am văzut…
Era Regis Philbin. Bea o cafea atât de dezinvolt…
Atunci mi-am dat seama că vorbea la telefon cu…
Gelman! Mă auzi?
O să mă plimb până am semnal.
Te atrage ca un magnet.
Nu m-am putut abține, am cotit în direcția lui.
Gelman! N-am decât o liniuță!
Gelman!
Iar el se mișca.
Gelman…
Și se mișca.
Nu am semnal!
Ce dracu' are ăsta?
Până s-a lăsat păgubaș.
Hei, tu! Ai semnal?
Încerc să sun un prieten.
Vorbise cu mine! Am alergat să-i spun Miei!
Doamne, Mia, l-am văzut pe Regis Philbin și…
Pari furioasă.
Tu l-ai văzut pe Regis, eu l-am văzut pe puiul nostru. O zi mare pentru amândoi.
A filmat cineva?
După aceea, am jurat să nu mai ratez niciun moment
din viața lui Sophie. Și n-am mai făcut-o.
Cu excepția concursului de dovleci, iar asta încă mă omoară!
Mulțumesc.
Povestea ta e mult mai idioată ca a mea.
Mă simt mai bine acum.
Bine, dați-i drumul! Faceți mișto de mine.
Povestea aceea a fost… umană.
E vorba de Regis. Normal că îl înțelegi.
Da. Nu-i de mirare că ești atât de nebun!
Vino încoace, ratat mare!
Dumnezeule…
Crezi că-l vor păstra?
Copilul?
Da.
Îți vine să crezi că Sharon și Ron mi-au refuzat cadoul?
Doar pentru că l-am găsit într-un salon gol de spital?
- Ang, putem vorbi? Simt ceva. - Sunt convinsă.
Probabil că e greu să vezi că fostul tău soț are alt copil.
Nu-i vorba de asta. Mă bucur pentru Ron.
Dar, când țineam în brațe copilul, mi-am dat seama că vreau unul.
Vrei unul… adică un bebeluș?
- Credeam că ai terminat cu asta. - Știu. Și eu.
Nu știu, s-a întâmplat ceva, s-a schimbat ceva.
Nu pot explica, Ang, dar cred că vreau un copil cu Douglas.
Douglas vrea un copil?
Nu știu…
Taci, că vine!
Scuză-ne, Angie, dar eu și Poppy ne întoarcem acasă la noi.
Abia aștept să mă întorc la visul de azi-dimineață, cu casa goală.
Doar noi doi, nimic altceva.
Visul.
Sigur, visul.
„Monstrul de Fum”? Pe bune, Ron? Ce te-a apucat?
Știu că e un moment esențial în serial,
dar e vorba de numele fiului nostru!
O ființă micuță, care se bazează pe noi să luăm decizii bune pentru ea.
Iar tu i-ai dat un nume compus, care conține cuvântul „monstru”!
Ești însărcinată?
Cu gemeni?
ADN-ul familiei Fogerty.
Le știi pe surorile mele gemene, Donna și Lenore, odihnească-se în pace…
- Da… Rose, calmează-te! - Nu mă calmez!
Desigur că tot îți va sta bine cu tanga.
Suntem în L.A., te poți opera cum vrei la fund.
- Pardon! - Scuzați-mă!
Bine, trebuie să închid.
- Te iubesc. - Și eu te iubesc.
A răsfirat degețelele!
Subtitrarea: Clara Petrișor