- Jeg hater at skolen er stengt. - Lærerne er på kurs. Det blir råbra.
Ifølge ryktene på gata vil det bli servert bagels.
- Så nå må vi slite med dem? - Graham må bli med meg på jobb.
Rory òg fordi han er besatt av en advokatserie.
"Gavel Town", om Deb Schwepps, en advokat i en småby i Georgia.
Mottoet er: Ikke døm henne.
- Jobben min er ikke som den serien. - Tas ikke til følge.
- Hvem er "LL"? - Cool J eller Bean?
Det er fra huseieren. Jeg tør ikke å åpne det.
Jeg må vente til jeg føler meg klar. Det vil nok ta ca. ti virkedager.
- Hva om det er noe viktig? - Hun tar ting i sitt eget tempo.
Det ligger styrke i å gjøre det, så jeg sier...
Winebrary har visst begynt å påvirke meg.
Jeg er veldig pro kvinner nå og som oftest full.
- Har du skulket jobben? - Mest mulig.
Alt er så kleint pga. Tracy. Det blir mange liksomtelefoner.
Gary, ro deg ned. Jeg skal hjelpe deg å lande flyet.
Gary, demp stemmen. Du må stige. Gary?!
- Jeg orket ikke enda en flylanding. - Er du ferdig med brødristeren?
Hvorfor lot dere meg date sjefen min?
Mens dere var trollbundet av toasthistorien, åpnet jeg brevet.
De har hevet husleien.
Med gebyrer og diverse skylder du 8000 dollar.
- Du fikk jo ikke åpne det! - Og du skylder meg kinopenger.
- Hva slags huseier hever leien? - Jeg hever leien på boden hvert år.
- Du får ikke mer enn 5 %. - Spør når leieavtalen utløper.
Jeg skriver ut en sjekk og ordner opp i dette.
Skal du løse problemet hennes med sjekkheftet ditt?
Sveip kortet i rumpa hennes mens du er i gang.
Jeg skal ta meg av dette selv, Douglas.
Alternativ B, som ingen vil like, er å begrense tapet og stenge.
- Hæ? - Det er klokest, forretningsmessig.
Douglas Robert Fogerty! Stenge?
Jeg stenger aldri Winebrary. Jeg skal finne en løsning.
Jeg skal hjelpe til, om jeg slipper å se Tracy og lage toast.
- Toast utløser mye i meg. - For meg er det popkorn...
Ikke distraher meg! Kom, Will. Pass baren for meg imens.
Etterlater du meg alene med disse folkene?
- "Disse folkene" er stamgjester. - Hva kaller de seg? Drankere?
- Vinliotekarer. Vi styrer sjappa. - Jeg føler meg som jaget vilt.
Protest! Dette er å håne rettssystemet vårt.
- I New York City... - Men nå er du i Gavel Town.
Du skal få ete i deg de ordene til frokost.
Dette kontoret er ikke som i serien.
Ja, dette er et høl. Mor, vi kjeder oss.
Jeg kjeder meg hver dag. Derfor betaler de meg middels.
- Hei! - Gud. Jeg glemte at du jobber her.
Det får jeg høre ofte. Jeg skulle ønske at vi kunne hjelpe Poppy.
Jeg brukte alt jeg hadde, på 2020-kalenderen av meg.
Det er jo bare deg i baris på kontoret.
Jeg la til tre måneder: monember, jujlip og februar to.
Vi kan selge dem og gi pengene til Poppy.
Ingen vil kjøpe en kalender sent i februar.
Hei, kolleger og ko-iakttagere.
Niesen min selger speiderkaker...
Hun kan stille seg utenfor butikken, som alle andre.
Ha deg vekk, Kammy.
- Ha det, Kammy. - Vi ses.
Herregud, der har vi løsningen.
Jeg har kjøpt skrot av kolleger i årevis: kaker, gavepapir...
Men jeg har aldri gjengjeldt det.
I dag begynner innsamlingsaksjonen for Winebrary!
Vil folk gi penger til en vin/bokbutikk, da?
Hva med vår kollega Dolores, som nylig har hatt en hofteskade?
- Hvem er Dolores? - Jeg diktet henne opp nå.
Angie, du er rå.
Jeg sjekket værmeldingen, og vi får en diger hjernestorm.
Ikke nå. Jeg leter etter noe. Der fant jeg den!
Rons forlovelsesring.
Dette er et passende knipetak å selge den i.
En liten del av meg trodde at du skulle fri nå.
- Mitt umiddelbare svar var ikke nei. - Nok om det.
Den er verd mye. Ron visste å bruke penger på smykker og overaller.
Vi får finne en gullsmed.
Jeg vet om noen som vil ordne en god pris.
- Men ikke bruk Doubtfire-stemmen. - Det kan hende at jeg bruker den.
Det kan hende.
Hallo!
Hei.
Nydelig, hva? Og ikke liten.
Se hvordan den fikk fingeren min til å henge.
- Får jeg jobbe? - Unnskyld.
Unnskyld, men jeg får hodepine av å se den majestetiske ringen.
Den er vel ikke til salgs? Mark Tiffany. Selveste Tiffany, ja.
Jeg var på tur her i distriktet, som vi kaller det i min familie.
- For et tidsbesparende navn. - Får jeg lov?
Den er praktfull. 99 i skalafanging, dype vannvelsignelser.
Kronen er helt ufattelig. Den er et bærbart mirakel.
- Jeg gir deg 200 dollar. - 200 dollar?
- For innfatningen rundt "diamanten" - Hva, er den falsk?
- Ron sa at den kostet en formue. - Da skilte du deg fra rett mann.
- Gabe, vi samler penger til Dolores. - Kjenner jeg Dolores?
Klart det. Hun kjører en sedan og elsker Showtime.
Nesa hennes sitter midt i ansiktet.
Vi samler penger så hun kan få ny hofte.
Ja visst. Her får hun et bidrag.
Hun må bytte begge hoftene. Hun brakk én hofte, reiste seg opp,
og da falt og brakk hun den andre også.
Hun landet i toalettet og fikk stafylokokker. Tragiske greier.
- Takk. Håper de finner broren din. - Takk.
- Hvor tok du den historien fra? - Den bare dukket opp.
Er jeg en mester som burde gå til åpen-mikrofon-kvelder?
Ja, løgn er galt, men ikke når hensiktene er gode.
Spar oss. Vi vil være med på moroa.
Vi kan hjelpe til. Disse smilehullene er pengemakere.
Det er jo svært fristende, men da er jeg en dårlig mor.
Pluss at jeg synes at dressing er grønnsaker. Kjøp dere noe godt, nå.
Gabe spanderer.
Hvorfor kjøpe én salat, når vi kunne kjøpt ti epler?
Jeg vil vise folk at jeg holder av plass til middag.
Å nei! Jeg er så lei for det.
Her får dere 20 dollar til en ny. Unnskyld.
Søren også.
- Vet du hva dette betyr? - 20 epler?
Med denne ene salaten kan vi loppe hele kontoret.
Og hjelpe Poppy. Vi skal loppe dem slik Debs eksmann loppet byen.
- Begår folk svindel i "Gavel Town?" - Alt mulig foregår der.
Jeg føler meg uvelkommen.
- De hater deg. - Hun med briller er min.
Bare skjenk dem vin, så vil de ikke skade deg.
Greit. Damer, det blir 9 dollar og 50 cent.
Vær så god.
- Hva i huleste er dette? - En Bess-dollar. Behold vekselen.
Den er som et gjeldsbrev. Poppy lar dem betale med dem.
Alt står her i regnskapet.
Hva for noe? Vent nå litt.
Folk betaler jo for drikke med papirlapper og...
Fran trenger ikke å betale før en kvinne er president.
Nei. Dette tar slutt her og nå.
Det er ny sheriff i byen. Spenn dere fast.
Å nei. Salaten min.
Hoftene dine virker. Har du penger til en med dårlige hofter?
Pell deg ut, Helter Skelter.
Men jeg er så sulten.
Et bidrag til Dolores?
Takk.
Må du tisse, må du betale.
6998, 6999, 7000!
- Vi har 70 dollar. - Jeg telte pennyer.
Sa noen: "Ingen kan svindle bedre enn Rory og Graham?"
Herregud, dette er jo minst 50 000 pennyer.
Jeg burde be dere gi dem tilbake, men jeg beholder dem.
Det er så smigrende når jeg kan se meg selv i deg.
Så det er sant! Samlet dere inn alt dette til meg?
- Hvem i huleste er du? - Dolores.
Så det var der jeg tok det fra.
Pakk sammen, Shakespeare.
- Alle her skriver filmmanus. - Men du vil lykkes, ja. Særlig.
Winebrary skal ha en viss stemning. Den skal ikke føles som en flyplass.
- Men flyplasser tjener penger. - Stamkundene går sin vei!
Man må tynne i druestokkene for å kunne høste.
Vil du tjene penger på dem, vet jeg hva du bør gjøre.
Men du vil ikke like det. Du må lytte. Prøv det.
Damer, hva sier dere til at vi tar et glass med...
- "Jenter vin bare ha moro". - Herregud...
- Huset spanderer. - Det ville vært hyggelig.
Jeg fatter ikke at ringen var falsk. Skjønt jeg giftet meg jo med Ron.
Nå går jeg dukken, og jeg tør ikke å åpne posten.
- Og skoene dine er nesten like. - Skjerp deg, Banks!
Jeg er ingen rå forretningskvinne.
- Jeg er en idiot. - Det er ille å se deg så nedfor.
Jeg har truffet bunnen før.
Jeg var fortapt da jeg bestemte meg for å gå fra Ron. Rene marerittet.
- Var han utro? - Nei, han kjøpte en alpakka.
- Alpakkaer er søte. - Will... Noe brast inni meg da.
Vet du hva? Nei. Nei!
Nei! Ron!
Jeg kjørte omkring med Rory i baksetet,
uten noe sted å dra. Jeg ante ikke hva jeg skulle gjøre.
- Da fikk jeg øye på det. - Winebrary.
- Nå kommer du meg i forkjøpet. - Unnskyld.
- Liker du det? - Jeg elsker det.
- Hvor mye? - 50 dollar.
Det er jo galskap.
Huseieren din gjør nok rett i å øke leien.
Han var bare en kåt husokkupant. Huseieren møtte jeg senere.
Du tok en mørk stund og endret hele livet ditt.
Ja. Jeg ser frykten i øynene.
Jeg trenger ingen ring, bare meg selv.
- Jeg får så lyst til å juble. - Takk for at du lar være.
- Takk for at du var hos meg i dag. - Kom hit.
Vet du hva? Du har inspirert meg.
Jeg vil bli venner med Tracy.
Når jeg tenker på alt du var gjennom, skoene dine...
- Skoene dine har jo hjul. - Sant nok.
Kan du takle alt dette, kan jeg takle pinlige møter med eksen.
Før meg til KZOP. Jeg skal lage toast.
- Jeg er stolt av deg. - Gi meg fart.
Drikkingen tok overhånd, og mannen min dro.
Dette stedet ble mitt nye hjem.
Så du valgte en bar. Jeg dømmer ikke. Jeg lytter.
Poppy støttet meg. Hun var en skulder å gråte på, en terapeut.
Hun var forlover da jeg giftet meg med meg selv.
Jeg ville neppe vært i live i dag uten henne.
Jeg vil bare fikse ting for Poppy. Jeg trodde baren var bøker og druer.
Nå ser jeg at den er noe langt mer.
- Fiksing er kjærlighetsspråket hans. - Hva for noe?
- Slik viser du at du bryr deg. - Når vi nå er inne på temaet...
Kanskje dere kan vise kjærlighet og betale regningene deres,
så Poppy kan betale sine.
Kom hit, alle sammen.
- Blir de til én stor vinliotekar? - Dette er bra. De vurderer det.
Slik bestemte de seg for å la Miggy delta i fullmåne-trommesirkelen.
- Hvor ofte er du her? - Ofte. Far ble så oppslukt av Tracy.
Tenk at en Dolores her trenger to nye hofter.
Det var nok derfor løgnen gikk så lett.
Jeg er bare et dårlig menneske.
Vi stjal pengene på ærlig vis, og hun bare tok dem.
Jeg tror hun later som. I "Gavel Town" episode 109...
- Ikke nå! Det er krise. - Kalenderne mine.
Herregud. Han dekker seg til med jobbgenseren min.
Jeg elsker det.
Han benkpresser stolen min i juni. Det er fødselsmåneden min.
- Kalenderen er om oss. Hvor mye? - 20 dollar per stykk.
- Solgt! - Det kan jeg gå med på.
Vi kan ta dobbelt betalt om du signerer dem.
Lær ungene å forfalske signaturen din.
- Hei. - Douglas. For en dag.
- Fikk du ordnet husleiepengene? - Nei, jeg tapte penger i dag.
Jeg fikk en parkeringsbot nede i sentrum. Jøye.
- Hvorfor er du glad da? - Fordi jeg er tøff.
Jeg skal finne en løsning. Jeg kan ta opp et lite lån.
Eller servere ost. Ost og vin er jo en greie.
Du skal ikke miste denne baren. Ikke hvis jeg kan hindre det.
- Jeg er overbevist. Jeg elsker den. - Hva for noe?
Kanskje er det kombinasjonen av viten og alkohol.
Jeg skal ikke mansplaine det. Du vet hvorfor baren er så bra.
Herregud. Nå ble jeg veldig tent her.
- Har du vapet med Fran i smuget? - Jeg vaper bare på toalettet nå.
Du skapte baren fra bunnen av.
En hel hær av folk vil kjempe for den.
Jeg har drukket i seks timer nå og trenger å legge med nedpå.
- Ikke riv den! - Det er ingen bulldosere her, Miggy.
Jeg prøvde å si det, men han ville se bulldosere.
Vi kommer med gaver. Vi er stolte over å gi deg...
Du prater så tregt. Vær så god, mor.
Penger? Dere, altså!
Hvordan klarte dere...? Takk.
Jeg skulle gjerne tatt æren, men det var Miggy.
Jeg må nesten revurdere synet mitt på heterosex.
Og kontorarbeid. Herregud.
Og hør på dette. Fra nå av skal vi betale for drikken.
- Med faktiske kontanter? Penger? - Ekte penger.
Dette betyr veldig mye for meg. Tusen takk skal dere ha.
- Vi støtter deg. - Alle tenker som Miggy.
- Visst pokker. - Vi er glad i deg, Poppy.
Ikke for å være kjip, men Rory sølte ut salaten min.
- Den kostet 15,95 dollar. - Der ødela du øyeblikket.
Hallo!
Pokker. Jeg trodde jeg var klar. Hei, Tracy.
- Hei. Det var en bra Mrs. Doubtfire. - Jeg vet det.
Vil du ta en kaffe en dag? Bare som venner.
Er du ikke opptatt med å lande Garys fly?
- Helt ærlig så finnes ikke Gary. - Hva? Nå er jeg rystet.
Unnskyld at jeg har vært så snål. Aldri jobbet med en eks før.
Ikke jeg heller. Jeg datet en kollega!
- At ingen stanset meg. - Nettopp.
Vi møtes jo stadig pga. toast.
Plages du òg av at den nye risteren kan stilles helt til 10, og ikke 5?
Det har ødelagt livet mitt.
Har dere hørt at Will og Tracy har slått opp?
Jeg heter Guy McCormick, og dette var nyhetene.
Kjære vene.
Tekst: Petter Røen www.sdimedia.com