Štve mě, když je škola bezdůvodně zavřená.
Tohle je dobrej důvod.
Obohacení učitelů? To bude bomba.
Ode mě to nemáš,
ale prý budou preclíky.
Takže teď je máme na krku? Je to vůbec legální?
Takže musím vzít Grahama s sebou do kanceláře.
A Roryho asi taky,
protože je posedlý nějakou pitomou právnickou show.
Jmenuje se to Soudní město a je to o Deb Schweppsové,
právničce z velkoměsta, kterou vyhostili do maloměsta v Georgii.
Titulek: „Neodsuzuj ji.“
To se mi líbí.
Moje práce se tomu nevyrovná.
Zamítá se.
- Pro bono, to snad ne! - Co je to?
„MN“? Kdo je MN?
Cool J, nebo Bean?
To je „majitel nemovitosti“ jako majitel knihotéky.
Ale ještě jsem to neotevřela, tahle pošta mě děsí.
Když přijde, musím počkat,
až na to budu emocionálně připravená.
A to budu tak za deset pracovních dní.
To je šílený. Co když je to důležitý?
Důležité je, že dodržuje svůj vlastní rozvrh.
A v tom je skutečná síla.
Na což říkám, madam...
Promiňte. Trávím v knihotéce hodně času.
Má to na mě silný vliv.
Podporuju posílení ženské role a taky jsem většinu času opilý.
Počkej, takže zdrháš z práce?
Jak jen můžu. Nemůžu to vydržet.
Od rozchodu s Tracy je to tak trapný.
Předstírám telefonáty.
Gary. Gary, uklidni se!
Pomůžu ti přistát, ale musíš zůstat v klidu, jasný?
Gary! Gary, ztiš se.
Gary, nahoru! Gary!
Promiň, nemohla jsem se dívat, jak přistaneš s dalším letadlem.
Už budeš mít toasty hotový?
Lidi, chodil jsem se svojí šéfovou.
Proč jste mě nechali? Je to vaše vina.
Zatímco vás okouzloval jeho příběh o toustu, něco jsem udělal.
Otevřel jsem ten dopis.
Před dvěma měsíci ti zvedli nájem.
A na poplatcích za zpožděné platby a za další blbiny
dlužíš osm tisíc.
Douglasi, proto jsem říkala, ať to neotevíráš.
Nechci být zlá,
ale taky mi dlužíš deset babek za kino minulý týden.
Nemůžu tomu uvěřit.
Co je to za majitele, že si jen tak zvedne nájem?
Dobrej majitel. Každý rok zvyšuju nájem za byt.
Nezískáš víc než pět procent.
Stavte se, až vyprší pronájem.
Hele, napíšu ti šek.
Všechno dám do pořádku, jo?
Myslíš, že můžeš ženský problém vyřešit šekovou knížkou?
Ano.
Proč jí rovnou neprotáhneš kreditku zadkem, když jsi v tom?
Wille, měl bys tu trávit míň času.
Nepotřebuju tvoje peníze.
Zvládnu to sama.
Dobře, plán B. Asi to nebude mít velký ohlas.
Ale zredukuj ztráty a zavři to.
Co je? Je to nejlepší obchodní rozhodnutí.
Douglasi Roberte Fogerty. Zavřít?
Knihotéku bych v životě nezavřela.
- Něco vymyslím. - Jo, a já ti pomůžu.
Jen, když nebudu muset být blízko KZOP,
vidět Tracy nebo dělat tousty.
To je pro mě spouštěč ke svačině.
Můj spouštěč je popkorn. Je to jako...
Rozptyluješ mě! Jdeme, Wille.
Hlídej za mě bar, jo?
Počkej, necháš mě tu s těmi lidmi samotného?
„Tihle lidi“ jsou stálí zákazníci.
Jasně. A jak si říkají? Knihouři?
Knihovinaři. A my to tu vedeme.
Viděl jsem to na Animal Planet a jsem antilopa.
Námitka!
Tohle je výsměch našemu soudnímu systému.
- V New York City... - Už nejste v New Yorku!
Jste v Soudím městě.
Budete ta slova jíst v ranní kaši.
Kancelář tvojí mámy není jako tenhle seriál.
Jo, tohle je díra.
Mami, my se nudíme.
Já se nudím každý den.
Proto mi platí střední tarif.
- Ahoj! - Panebože.
Promiň. Zapomněla jsem, že tu pracuješ.
Jo, to mi lidi říkají pořád.
Nemůžu přestat myslet na Poppy. Kéž bychom jí mohli pomoct.
Utratil jsem teď všechny peníze za kalendáře na zakázku.
„Uvolněný Miggy, 2020.“
To jsi jen ty v kanclu bez trička.
Že jo? A přidal jsem tři nové měsíce.
Pistolad, červenác a únor dva.
Možná bychom za ně dostali peníze pro Poppy.
Miggy, nikdo si na konci února kalendář nekoupí.
Rok už skoro skončil.
- Cože? - Zdravím, spolupracovníci.
A spolupracovníci.
Moje neteř prodává skautské sušenky a já bych ocenila, kdybys...
Řekni jí, ať to jde prodávat před potraviny jako ostatní.
Zmiz, Kammy.
Ahoj, Kammy. Tak zatím.
Panebože.
To je ono!
Od kolegů kupuju už léta kraviny.
Sušenky, balicí papír, časopisy, protože ty podle všeho ještě existují.
Ale nikdy jsem nechtěla peníze od nich já.
Dnes vybíráme peníze na
Knihotéka.
Nevím, jestli nám lidi dají peníze
na vinárnu-lomeno-knihkupectví.
Ale co takhle vybírat peníze pro naši milovanou kolegyni Dolores,
která se zotavuje ze zranění kyčle?
Kdo je Dolores?
Nikdo.
Jen jsem si ji vymyslela.
Angie, jsi fakt špatná.
Takže, je čas na plán.
Díval jsem se na předpověď. Na řadě je brainstorming páté kategorie!
Teď ne, Wille. Něco hledám.
Našla jsem to.
Můj zásnubní prsten od Rona. To je můj záložní plán.
Vždycky jsem si říkala, že ho můžu v nouzi prodat.
A dnes přišla nouze, zlato!
Víš, chvíli jsem si myslel,
že mě požádáš o ruku,
a moje okamžitá odpověď nebyla ne.
To si nechám ujít.
Tohle má velkou cenu.
Ron byl špatný manžel, ale u šperků se uměl rozšoupnul.
Tohle a značkové kombinézy.
Tak najdeme klenotnictví a já ti pomůžu navýšit cenu.
Už mám připravenou postavu,
která ti zaručí nejvyšší cenu.
Fajn. Ale ne s hlasem paní Doubtfireové.
Upřímně?
Možná s ním.
- Nech toho. - Možná s ním.
Dobrý den!
Dobrý den.
Nádhera, že? A malej není.
Podívejte, co mi to udělalo s prstem.
Říká se tomu pokles prstu.
Mám se dívat, nebo poslouchat?
Jo, jen pokračujte. Promiňte.
Promiňte.
Tenhle velkolepej kousek září tak, že mě začne bolet hlava.
- Neprodáváte to, že ne? - Prodávám.
Mark Tiffany!
Jo, ten Tiffany.
Jdu si na svou obvyklou procházku okrskem.
U nás v rodině tomu říkáme Diamantová čtvrť.
To vám jistě ušetří spoustu času.
Můžu?
Je to velkolepé.
Úlovek devětadevadesátého, hodně vody a požehnání.
Čtyři a dvanáctky skoro skáčou z hřebenu.
Je to zázrak na ruce!
Dám vám 200 babek.
200 dolarů?
- Cože? - Jo.
Za ten prsten, do kterého je vsazený ten falešný diamant.
Cože? Je falešný?
Ron říkal, že za něj utratil majlant.
Tak to gratuluji. Asi jste se správně rozvedla.
Ahoj, Gabe, neradi otravujeme, ale vybíráme peníze pro Dolores.
Dolores? Znám Dolores?
Jasně, že znáš Dolores.
Jezdí středně velkým sedanem, miluje Showtime.
Má nos úplně uprostřed obličeje.
Každopádně vybíráme peníze na náhradu kyčle.
Jasně, něco bych pro ni měl.
Budou jí měnit obě kyčle.
Je to tak. Spadla, zlomila si kyčel a vstala.
Spadla a zlomila si druhou. Jo.
Pak spadla do záchodu a chytila stafylokoka.
Je to tragédie.
Taková tragédie.
Díky, Gabe!
A mimochodem, doufám, že tvýho bráchu najdou.
Díky.
Byla jsi úžasná. Kde jsi ten příběh vzala?
Nevím! Prostě to ze mě vypadlo.
Jsem mistr vypravěč? Mám začít vystupovat před publikem?
Jo.
Takhle se na nás nedívejte.
Vím, že lhaní je špatné,
ale je to pro dobrou věc, takže to nevadí.
Ušetři nás těch proslovů.
Nudíme se a chceme do toho taky.
A můžeme pomoct.
Tyhle ďolíčky tu leží, aby ti vydělaly peníze.
Vaše hezký tvářičky mě sice lákají,
ale byla bych špatná máma.
A taky to, že farmářský dresing je pro mě zelenina.
A teď si běžte koupit něco na zub, jo?
Žádnej strach, Platí to Gabe.
Rory, proč máme jeden salát,
když můžeme mít deset jednotlivě balených jablek?
Protože chci lidem ukázat, že šetřím místo na večeři.
Ale ne!
Moc se omlouvám.
Tady.
Tady máš 20 dolarů. Kup si jiný.
Promiň.
Ach jo.
Grahame, víš, co to znamená?
- Dvacet jednotlivě balených jablek? - Ne.
S tímhle salátem
můžeme tuhle kancelář vyždímat na krev a pomoct Poppy zachránit knihotéku.
Pustíme jim žilou jako bývalý manžel Deb Schweppsové v Soudním městě.
V Soudním městě jsou nějaké podvody?
Tam je všechno.
Nemůžu si pomoct, ale mám pocit, že tu nejsem vítaný.
Určitě tě nemají rádi, tati.
Ta s brýlemi je moje.
Já bych to tak nebrala.
Když jim budeš nalévat víno, neublíží ti.
Tak jo, dámy.
Dělá to 9,50.
Tu máte.
BESS BUCKOVÁ
- Co to sakra je? - Bess Bucková. Drobné si nechte.
Vážně?
Vlastně je to směnka.
Poppy je bere jako platbu za pití.
Tady. Všechno je to v účetních knihách.
Cože? Počkat.
To snad ne. Lidi platí za pití kusem papíru?
Panebože, Fran má dohodu, že nebude muset platit za pití,
dokud nebude prezidentka žena?
Ne.
Tohle musí skončit.
Ve městě je nový šerif.
Připoutejte se.
Ale ne! Můj salát!
Ahoj. Vypadá to, že ti kyčle fungujou.
Dáš prachy někomu, kdo má obě kyčle v háji?
Hele, bezďáku, zpátky do auta.
Mám takový hlad!
Dáš něco na Dolores?
Díky.
KYČLE PRO DOLORES
TOALETY
Čůrání až po placení.
6 998, 6 999. 7 000!
Je tam 70 babek.
Proto počítám drobný. Je to mnohem víc vzrušující.
Už jste slyšeli tohle?
Roryho podvod je jedinečný, když je Graham užitečný.
Ty bláho! Tam je tak 50 000 centů!
Vím, že bych měla být naštvaná a nechat vás to vrátit,
ale radši si to nechám.
Protože je tak lichotivé, když se vidíš ve svém dítěti.
Tak je to pravda!
Sháněli jste pro mě peníze?
Kdo sakra jste?
Jsem Dolores!
Tak odsud to mám.
Zabal to, Shakespeare.
Každý tady píše scénář.
Jo, budete to jen vy.
Jasně.
Myslím, že vám něco uniká.
Knihotéka je o atmosféře.
Nemá to tu vypadat jako na letišti.
Možná by mělo. Letiště vydělává peníze.
Za atmosféru se svítit nedá.
Kámo, štamgasti odcházejí.
To nevadí. Tak ať.
Když se kácí les, létají třísky.
Hele, jestli chceš vydělat peníze a udělat z nich platící zákazníky,
vím, jak na to.
Ale líbit se ti to nebude.
Týká se to Enyi?
Ne. Musíš naslouchat. Zkus to.
Dámy, nedáme si spolu skleničku?
„Sranda s holkama a vínem“?
- Ale no tak. - Panebože.
Na účet podniku.
- To by bylo fajn. - Dobře.
- Možná. - Dobře. Tak jo.
Tak můj záložní plán byl falešný prsten, nechápu to.
Vlastně chápu. Vždyť jsem si Rona proboha vzala.
Pak jsem založila firmu, která je teď na dně.
A ani neotevřu dopis, kterýho se bojím.
Navíc máš na sobě každou botu jinou.
Vzpamatuj se, Banksová!
Vidíš? Jsem troska.
Nejsem drsná podnikatelka. Jsem hlupák a dělám špatná rozhodnutí!
Nemám rád, když jsi na sebe tak zlá.
Už jsem byla na dně, víš?
Pamatuju si tenhle pocit prohry ten den, kdy jsem se rozhodla odejít od Rona.
To je pro každou ženskou ta nejhorší noční můra.
Nachytala jsi ho při podvádění?
Ne, za naše úspory koupil alpaku.
Alpaky jsou roztomilé.
- Wille. - Promiň.
Něco ve mně prostě vybouchlo.
Víš co?
Ne.
Takhle ne, Rone.
Byl to divný pocit.
Jezdila jsem v autě, Rory seděl vzadu.
Neměla jsem kam jít, s kým si promluvit.
Nevěděla jsem, co dělat se životem.
A pak jsem to uviděla.
Knihotéka.
- Nepředbíhej! - Znovu promiň.
Líbí se vám?
Je boží.
Kolik?
Padesát babek.
Padesát dolarů? To není možný.
Hele, držím s tebou,
ale asi by ti měl majitel zvednout nájem.
Ale ne.
Ten chlap byl jen squatter a myslel si, že se mu nabízím.
Za pár dnů jsem potkala skutečného majitele.
Poppy, poslouchej se.
Zažila jsi těžký časy a celý život jsi si změnila!
Máš pravdu, já se neutápím. Já se strachem bojuju.
Nepotřebuju prsten jako záložní plán.
Záložní plán jsem já.
Chci říct „Jo, královno“. Tady jsi.
Vážím si tvé zdrženlivosti,
ale díky, že jsi dnes se mnou, Wille.
Pojď ke mně.
A víš co?
Inspirovala jsi mě.
Chci se zkusit skamarádit s Tracy.
Myslím na to, čím jsi prošla s Ronem a v podnikání.
A tvoje situace s botami.
Kámo, ty máš na botách kolečka.
Pravda.
Když tohle všechno překonáváš,
tak já přežiju trapný momenty se svojí bejvalkou.
Tak jo!
Vezmi mě do KZOP.
Jsem připravenej si udělat toasty.
Jsem na tebe tak pyšná.
Strč do mě.
Když mě pití převálcovalo, manžel mě opustil.
Potřebovala jsem někde být a tohle místo se stalo mým domovem.
Tak sis vybrala bar.
Nesoudím tě. Jen poslouchám.
Poppy tu byla pro mě.
Mohla jsem se jí vybrečet na rameni. Byla moje terapeutka.
Šla mi za družičku,
když jsem se vdávala za sebe.
Myslím, že nebýt jí, už bych dnes nežila.
Jen se snažím pro Poppy něco napravit.
Vždycky jsem si myslel, že tady to je jen o knížkách a hroznech.
Ale vidím, že jde o mnohem víc.
Opravování je jeho jazyk lásky.
- Cože? - Tím ukazuješ, že ti na lidech záleží.
Jo?
Ale když už jsme u toho.
Třeba byste mohli svými jazyky lásky zaplatit svoje účty u Knihotéky,
aby mohla Poppy zaplatit své účty.
Co to dělají?
Proměňují se v jednoho obřího knihovinaře?
Ne, je to dobrý.
Zvažují to.
Takhle před měsícem vzali Miggyho
do svého úplňkového bubenického kruhu.
Jak často tu býváš, Sofie?
Hodně. Táta měl loni přítelkyni, takže o mě ztratil pojem.
Nemůžu uvěřit, že tu pracuje nějaká Dolores
a potřebuje nové kyčle.
Jo. Asi proto nám ta lež šla tak hladce.
Nejsem mistr vypravěč.
Jsem jen fakt špatnej člověk.
To je na prd.
Ty peníze jsme poctivě ukradli.
Ona si je prostě vzala.
Upřímně si myslím, že to jen hraje.
Jo, Soudní město epizoda 109. „Nevinný, dokud se neprokáže špína.“
- Takže v podstatě... - Rory, teď ne.
Krizová situace!
Hele, moje kalendáře!
Panebože.
Zakrývá si nádobíčko mojí pracovní vestou.
Tohle se mi líbí!
Posiluje s mojí židlí!
V červnu!
- To mám narozeniny! - Já vím.
Ten kalendář je o nás všech.
Musím ho mít. Kolik?
Dvacet babek za jeden?
- Prodáno. - Jo, to zvládnu.
- To zvládnu. - Jo.
Miggy, když se podepíšeš, můžeme účtovat dvojnásobek.
Začni se podepisovat.
Ukaž jim, jak zfalšovat podpis.
Dobře.
- Hej! - Douglasi.
To je den.
Jsi tak veselá. Tak už máš na nájem?
Ne. Vlastně jsem dneska prodělala.
Dostala jsem pokutu za parkování.
Ten obrubník byla velká holka. Byla rudá jak čert.
Ale vypadáš tak šťastně.
Protože jsem si vzpomněla, že jsem houževnatá.
Vymyslím, jak to zaplatit.
Možná si vezmu podnikatelskou půjčku
nebo začnu prodávat sýr.
Víno a sýr už je něco, ne?
Poslouchej mě.
O tenhle podnik nepřijdeš,
pokud u toho budu já.
Přesně tak. Konvertoval jsem.
- Zbožňuju to tady. - Cože?
Nevím, možná je to kombinace vědomostí a alkoholu...
Dobře, ne. Víš co?
Nebudu ti to vysvětlovat po chlapským.
Víš, proč je to skvělé.
Panejo. Jsem tak vzrušená.
A trochu se bojím.
Nekouřil jsi s Fran venku elektronickou cigaretu? Fran?
Já teď kouřím jen na záchodě!
Poppy, tuhle firmu jsi vybudovala od základů.
A máš tu armádu lidí,
kteří budou bojovat za to, abys v tom mohla pokračovat.
Posledních šest hodin piju Chardonnay
a potřebuju si lehnout.
- Dobře. - Zastavte! Nebourejte to tady!
Miggy, žádný buldozer tu není. Jen mi navýšili nájem.
Já vím. Snažila jsem se mu to vysvětlit,
ale on jen chtěl dnes vidět buldozer.
Poppy, neseme ti dárek.
Je nám ctí, že ti můžeme předat tento dar...
Panebože, ty mluvíš pomalu. Tady máš, mami.
Peníze?
Teda, lidi!
Jak jste to...?
Děkuju.
Sice bych zásluhy připsala ráda sobě, ale tohle je od Miggyho.
Tenhle kalendář mě nutí přehodnotit můj postoj k heterosexuálnímu sexu.
A ke kancelářské práci.
To je ale bordel.
Začneme platit za pití.
- Opravdovou hotovostí? - Jo.
Penězi?
Se skutečnými penězi.
Moc to pro mě znamená.
Díky, lidi.
Vážím si toho.
Kryjeme ti záda, Poppy!
To platí pro všechny.
- To si piš! - Máme tě rádi.
- Máme tě rádi, Poppy! - Máme tě rádi.
A nechci být ten typ, ale Rory mi rozlil salát.
Bylo to 15,95.
Zkazila jsi to.
Ahoj!
Sakra. Myslel jsem, že jsem připravený.
Chtěl jsem říct „Ahoj Tracy“.
Ahoj, Wille. To byla skvělá paní Doubtfireová.
Já vím.
Nechceš se mnou někdy zajít na kafe?
Jen jako přátelé?
Určitě nebudeš mít moc práce s Garyho letadlem?
Můžu k tobě být upřímný?
- Gary neexistuje. - Cože?
- Jo. - Jsem v šoku!
Omlouvám se, že jsem se choval divně.
Já... Nikdy jsem nepracoval s bejvalkou.
Já taky ne! Nechápu, že jsem chodila s kolegou.
- Proč mě kamarádi nezastavili? - Přesně to jsem říkal.
Je to moc interakce.
Obzvlášť, když oba milujeme tousty.
Že jo? Vyvedlo tě z míry, že nový toustovač
má deset úrovní? Takže na pětku jsou středně hnědé
- a už ne nejvíc hnědé? - Zničili mi to život!
Slyšeli jste?
Will a Tracy se rozešli.
Jsem Guy McCormick a tohle jsou zprávy.
Bože.
Překlad: Michaela Zak Starkova