‫תכננת להציג אותי, אבל…‬
‫אני אציג אותך.‬
‫דייויד לטרמן כאן.‬
‫כמיטב המסורת, דייויד לטרמן‬ ‫הזמין אותי להתארח בתוכנית שלו.‬
‫אבל אני אוהבת‬ ‫לעשות דברים בדרך שלי, אז…‬
‫הפכתי את זה ואמרתי,‬ ‫"אתה מוזמן להופעה שלי."‬
‫אז זו ההופעה שלי.‬
‫כמה מוגזמת אוכל להיות בשיר הזה?‬
‫שאנסה להיות, כאילו…‬
‫כאילו, הכי מוגזמת שאפשר?‬
‫טוב.‬
‫- את האורח הבא אין צורך להציג -‬ ‫עם דייויד לטרמן -‬
‫פעם נורא פחדתי שיפטרו אותי,‬ ‫ועכשיו זה נשמע כל כך טוב.‬
‫כשאומרים לי, "עלולים להעיף אותך…‬
‫"אולי לא רוצים שתעשי את זה יותר",‬ ‫אני אומרת, "תודה לאל."‬
‫לא רציתי לעשות את זה,‬ ‫איני יודעת למה הסכמתי.‬
‫"תנחשי מה? זה בוטל."‬ ‫-אני מתה על זה.‬
‫לא אשקר. כשאמרו שירד גשם, אמרתי, "כמה?"‬
‫קרה שהחלטת לוותר, ואז התחרטת?‬
‫קרה שהחלטת להסכים, ואז התחרטת?‬
‫כמעט החלטתי שלא לבוא לכאן ולדבר איתך.‬
‫אני רצינית.‬
‫כלומר, אני תמיד יודעת…‬ ‫-רגע, למה שתוותרי על זה?‬
‫כי יש לי קצת…‬
‫אני מניחה שאני נזהרת לדבר על עצמי.‬
‫ואני מרגישה שאם אשב כאן‬
‫במקום כמו שאטו, שהוא כמו ביתי השני‬
‫ליד האח הבוער, באווירה של כנות…‬
‫הייתי רוצה להיות כנה‬ ‫והייתי רוצה להיות מוגנת.‬
‫כי פעמים רבות בחיי,‬ ‫אני מרגישה שלא הייתי מוגנת.‬
‫בגלל הקהלים הגדולים, ו…‬
‫מרדפים אחר אוטובוסים בסיבובי הופעות,‬ ‫קרו לי כל כך הרבה דברים…‬
‫המון "ההצגה חייבת להימשך" ואני מבינה כעת,‬
‫ההצגה יכולה להימשך.‬
‫אבל "ההצגה חייבת להימשך",‬ ‫אני כבר לא יכולה לחיות ככה.‬
‫זה מה שאמרתי בטקס הגראמי.‬
‫לאחר שעשיתי את החזרה הגנרלית,‬ ‫ביום שלפני הטקס…‬
‫המפיקים שאלו אותי,‬ ‫"את מרוצה?" ואמרתי, "כן…‬
‫"אני חושבת שאעשה את זה."‬ ‫והם נראו כאילו שהם עומדים להקיא.‬
‫הם אמרו, "מה זאת אומרת,‬ ‫את חושבת שתעשי את זה?"‬
‫אמרתי, "אני עדיין… נראה לי שכן."‬
‫והם לא האמינו שאמרתי את זה.‬ ‫-כן.‬
‫כי "פרחים" היה השיר המרכזי בטקס,‬
‫היה חשוב שאעשה אותו.‬
‫אז באותו ערב בטקס הגראמי,‬
‫זה נראה כמו חגיגה גדולה‬ ‫של נשים במוזיקה העכשווית.‬
‫את חברה של הנשים האלו? אתן נפגשות ו…?‬
‫אני לא פעילה במיוחד, הייתי אומרת,‬
‫או חלק גדול מהקהילה שלי‬
‫של אמנים, בדרנים וסלבריטאים. פשוט…‬
‫אני לא מרגישה שייכת בחברתם.‬
‫אבל יש אמנים מסוימים ו…‬
‫כמו ביונסה, שאני…‬
‫כלומר, כמונו. אנחנו מכירים כבר זמן רב.‬
‫כשהייתי בת 15 בערך‬
‫הופעתי עם ביונסה ועם כל הבנות.‬
‫עמדתי בין ריהאנה לבין "קווין בי".‬
‫הן היו מבוגרות ויפהפיות,‬ ‫כנראה בגיל שלי עכשיו.‬
‫הן התנשאו מעליי, פשוט מהממות.‬
‫הייתי ממש קטנה, היו לי פצעי בגרות,‬
‫היה לי גשר בשיניים.‬
‫ואני עומדת ליד מריה קארי שמכוסה ביהלומים.‬
‫וביונסה הייתה כל כך נחמדה אליי.‬
‫ועכשיו, לאחר שנפגשתי איתה,‬
‫יצרתי מערכת יחסים, אולי…‬
‫מעט עמוקה יותר.‬
‫מעולם לא הייתה לנו שיחה כזו,‬ ‫אז אולי אתה ואני נהיה…‬
‫חברים יותר טובים ממני ומביונסה, אבל…‬
‫ביונסה ואני, אני פשוט…‬
‫אדיבות ועקביות זה חשוב,‬
‫אז אני חלק מהקהילה שלי במובן הזה, אבל אני…‬
‫שוב, זו האיכות, לא הכמות.‬ ‫אני לא ממש פעילה בזה.‬
‫אני יודע שזו התוכנית שלך,‬ ‫אבל זה מזכיר לי סיפור.‬
‫את יודעת מיהו ג'וני קרסון?‬ ‫-כמובן.‬
‫ועבורי, ג'וני קרסון,‬
‫בפעם הראשונה שהתארחתי בתוכנית שלו…‬
‫הוא כאן ואני שם, ואתה מסתכל עליו.‬
‫זה כמו לזהות באוטובוס…‬ ‫-כן.‬
‫"ראיתי אותו על שטר של חמישה דולרים.‬
‫"לעזאזל, זה אייב לינקולן!" זה היה ככה.‬ ‫-כן.‬
‫וזה לא נגמר.‬ ‫-כן.‬
‫ומשום מה, כנראה בלי סיבה טובה,‬
‫הוא היה מזמין אותי לארוחת ערב,‬
‫היינו יוצאים לארוחת ערב.‬ ‫ובפעם האחרונה שנפגשנו,‬
‫שטנו בנהר ההדסון על היאכטה שלו.‬
‫הנה לך.‬ ‫-זהו זה.‬
‫שנאתי כל רגע.‬
‫גם לביונסה יש יאכטה.‬ ‫אז מבין החברים שבחרתי בגראמי,‬
‫בחרתי בזו שיש לה יאכטה.‬
‫אנחנו אותו הדבר, אני אומרת לך.‬
‫אנחנו כמו תאומים.‬ ‫-יש בינינו דמיון.‬
‫- חדר איפור -‬
‫מיילי.‬ ‫-כן?‬
‫במה זה שונה מהתהליך‬ ‫לפני אירוע בסיבוב הופעות?‬
‫ובכן, אני לא במלתחות.‬
‫אני במקום יפהפה…‬
‫מלון היסטורי.‬ ‫-באמת?‬
‫זה הגיוני, היכלי ספורט…‬ ‫-בדרך כלל את במלתחות,‬
‫ואומרים לך לנעול כפכפים במקלחת,‬ ‫כדי שלא תידבקי בפטרת.‬
‫אומרים לך, "מגניב להיות כאן,‬ ‫זה החדר של קבוצת הפוטבול."‬
‫אמרתי, "אני לא רוצה להתקלח‬ ‫איפה שכל קבוצת הפוטבול…"‬
‫אם היית צריכה לעשות את זה,‬
‫למשך שאר ה…‬
‫בואי נגיד, למשך ארבע שנים.‬ ‫אולמות קטנים ברחבי הארץ.‬
‫הופעות כמו זו שנראה כאן הערב.‬
‫זה יהיה בסדר?‬ ‫-אני חושבת ששעמום הוא…‬
‫עינוי, מבחינתי.‬
‫אז לא הייתי רוצה להתחייב‬
‫לארבע שנים, למקרה שאשתעמם.‬ ‫-כן.‬
‫כי זה אפשרי.‬ ‫-אבל תעשי את מה שאת אוהבת לעשות,‬
‫וזה להופיע.‬ ‫-לפעמים לאחר שנתיים וחצי,‬
‫אולי את כבר לא אוהבת את זה כמו פעם.‬
‫אז אולי תפסיקי לגמרי,‬ ‫לא תרצי לחזור ל"מדיסון סקוור גרדן"?‬
‫אולי ל"ריץ" או ל"ארבע העונות"‬ ‫או לאולם יפה אחר,‬
‫אבל מתישהו הסוד יתגלה, כי כרגע…‬
‫זה למוזמנים בלבד.‬
‫זה מאוד אקסקלוסיבי.‬
‫אז כרגע זה קדוש.‬
‫אנחנו ב"שאטו מרמונט".‬
‫זה מתאים לך, את חלק מזה.‬ ‫ספרי על המשיכה ועל הקשר.‬
‫זה מקום מקסים.‬ ‫-נכון.‬
‫קודם כל, אני אוהבת האנשים שמגיעים לכאן.‬
‫כי אין לדעת בדיוק מי זה יהיה, ו…‬
‫כמובן, זה מלון אגדי ואייקוני בלוס אנג'לס.‬ ‫-כן.‬
‫ויש לכך סיבה.‬
‫נבנה ב-1929.‬
‫כן, היסטוריה ענפה.‬ ‫-בניין דירות שהפך למלון.‬
‫חבר שלי, לפני שנה,‬
‫אולי לפני שנה, אמר…‬
‫"מיילי עושה הופעות בלובי של השאטו מרמונט.‬
‫"והיא עושה את זה כדי לראות…"‬
‫לא יודע, רצית לנסות משהו, ואמרו…‬
‫שזה תלוי בהופעה שלך בגראמי.‬
‫אם זה ילך טוב, אולי את… נכון?‬ ‫-כן, בערך.‬
‫הייתה לי הופעה במקסיקו סיטי,‬
‫שנה לפני ההופעה הראשונה שלי בשאטו מרמונט.‬
‫זו הייתה חוויה די קשה.‬
‫זה היה זמן קצר לאחר הסגרים של הקורונה.‬
‫והיו שם יותר מ-130 אלף אנשים.‬
‫זה היה ממש…‬ ‫-מקסיקו סיטי.‬
‫מקסיקו סיטי, והרגשתי מוצפת.‬
‫מפגש אינטימי.‬ ‫-מפגש אינטימי.‬
‫זה הקהל הגדול ביותר בהופעה שלך?‬
‫אולי, ואם לא… כן, אחד הגדולים.‬
‫יצאתי לסיבובי הופעות,‬ ‫הייתי באצטדיונים כל חיי ואז…‬
‫זה לא מטורף?‬ ‫-להיות מבודדת…‬
‫במשך כל חייך היית באצטדיונים.‬
‫מלבד כמה ספורטאים מקצועיים‬
‫זה לא קרה לאף אחד.‬
‫אפילו לספורטאים זה לא קרה.‬ ‫-אפילו כתינוקת…‬
‫זה מטורף.‬ ‫-אבי החזיק אותי כמו סימבה על מלא,‬
‫והרים אותי מול הקהל. ו…‬
‫סימבה על מלא.‬ ‫-סימבה על מלא. ואני דווקא…‬
‫תמיד אהבתי את זה.‬
‫לא בכיתי, זה לא משהו שלא רציתי לעשות,‬ ‫אהבתי את זה. וכשהייתי מספיק גדולה כדי…‬
‫הוא קורא לזה "להימלט מהמטפלת",‬ ‫עשיתי את זה.‬
‫יצאתי לשם וניסיתי לתפוס במיקרופון ולשיר.‬
‫אז הייתי רגילה לקהל גדול ולאצטדיונים.‬
‫אבל לאחר שהייתי בסגר ובבידוד של יותר משנה…‬
‫כשעברתי משם היישר לקהל‬ ‫של יותר מ-130 אלף איש,‬
‫הרגשתי מאוד מוצפת.‬
‫לא ידעתי איך לעכל את זה,‬
‫וזה מילא אותי בחרדות.‬
‫אבל להגיע לשאטו,‬
‫איך שהגענו לשם…‬ ‫-כן.‬
‫אז ככה, הופעתי במקסיקו…‬
‫זה היה בנובמבר.‬
‫ושנה לאחר מכן, בנובמבר שעבר,‬
‫הופעתי לראשונה בשאטו. ארגנתי את זה בעצמי,‬
‫זה היה יומיים לפני יום ההולדת שלי.‬
‫ומתנת יום ההולדת שלי לעצמי,‬
‫הייתה לחזור לאהבה שלי לבמה ולמוזיקה.‬
‫ולדעת שמוזיקה יכולה להיות‬
‫עבור אלפי או מיליוני אנשים,‬ ‫אם את מופיעה בגראמי.‬
‫אבל היא יכולה גם להיות לחברים ולמשפחה,‬ ‫או מתנה לעצמך.‬
‫הסיפוק זהה, או אפילו גדול יותר.‬
‫בהחלט.‬ ‫-ולו בגלל שהאנשים בקהל הם חברים, ולא…‬
‫אני לא יודע איך לכנות קהל של 130 אלף איש.‬ ‫-כן.‬
‫הכרת את שאטו מרמונט‬
‫לפני שעבדת בלובי, נכון?‬ ‫-כן. היו לי זמנים טובים כאן.‬
‫זה עוד דבר, יש כאן היסטוריה…‬
‫עבורי, באופן אישי. אני מרגישה שיש…‬
‫אתה יודע, "אילו הקירות היו יכולים לדבר…"‬
‫זו ההרגשה כאן.‬ ‫-פנייך השתנו…‬
‫במידה ניכרת, כשדיברת על הזמנים הטובים.‬ ‫-נכון.‬
‫במובן שנדמה לי שאני מבין.‬ ‫-כן, היו לי זמנים טובים כאן.‬
‫אני שמח על ההזדמנות לדבר איתך.‬
‫אסביר לך למה, זה מוזר רק בעיניי.‬
‫רק אותי מעניין למה אני נרגש,‬ ‫אחרים לא יבינו את הדינמיקה הזו.‬
‫את ואני נפגשנו פעם.‬ ‫-כן.‬
‫ואני חושב ש…‬
‫אולי רק פעם או פעמיים, אבל פעם…‬
‫הייתה לי תוכנית בסי.בי.אס מדי לילה.‬
‫כן.‬ ‫-התארחת בתוכנית הזו, נדמה לי שב-2010.‬
‫נכון.‬
‫קבלו את מיילי סיירוס המקסימה והמוכשרת.‬
‫שנת 2010.‬ ‫-אני יודעת שזו 2010,‬
‫בגלל הבגדים והתסרוקת שלי.‬
‫כן.‬ ‫-זה לא קורה יותר…‬
‫לי או למישהי אחרת.‬
‫היית בת 17, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז תגידי לי עכשיו‬
‫מה הייתה ההשקפה שלך? מה עשית אז?‬
‫איפה היית בגיל 17, ואת…‬
‫עכשיו את במקום אחר לגמרי.‬
‫הייתי כל כך עסוקה באותה תקופה בחיי,‬ ‫כשהייתי נערה.‬
‫עדיין שיחקת בסדרת הטלוויזיה?‬
‫כן, עדיין שיחקתי בסדרה.‬ ‫-זה היה לקראת הסוף.‬
‫כן, בדיוק גיליתי את עצמי,‬
‫ואת הזהות שלי מחוץ לדמות.‬
‫כי שיחקתי דמות מאז שהכרתי את עצמי.‬
‫וזה היה די…‬
‫אני מניחה שזה שינה אותי, במובן שהתפתחתי…‬
‫בתור הדמות, כפי שהתפתחתי בעצמי.‬
‫אז אני מרגישה שאני שזורה בדמות הזו.‬
‫הדמות הזו כמעט חיה ומי שאני עכשיו.‬
‫אז כן, אני שונה מאוד מהנערה שישבה איתך‬
‫לפני שנים רבות.‬
‫אבל הרבה ממנה עדיין חי ולא השתנה.‬
‫האם זה היה…‬
‫שוב, זה רק בשבילי.‬ ‫זו הייתה חוויה טובה מבחינתך?‬
‫אני זוכרת את זה.‬
‫אבל אני יותר…‬
‫אחלה מחמאה.‬ ‫-תקשיב, אני פשוט זוכרת…‬
‫שלבשתי משהו שהיה מאוד…‬
‫חשבתי שזה ממש מגניב ב-2010.‬
‫ועכשיו, כשאני רואה תמונות שלי יושבת לידך‬
‫לעולם לא אעשה תסרוקת כזו.‬
‫זה כנראה נכון גם לגביי.‬ ‫-או ללבוש מכנסי עור מתרחבים. לבשתי…‬
‫רק רציתי שאנשים ידעו שאני לא האנה מונטנה.‬
‫כן.‬ ‫-אני חושבת שהסגנון של האנה היה משהו כמו…‬
‫חצאית נפוחה ונעלי דוק מרטינס‬ ‫ורציתי לוודא שכולם ידעו…‬
‫שזו לא מי שאני.‬ ‫-זו הייתה ההתחלה, השלב המוקדם?‬
‫או שכבר הוצאת את עצמך מהזהות הזו?‬
‫אני חושבת שכשפגשתי אותך, הייתי כנראה…‬
‫שנה או שנתיים לתוך ה…‬
‫הפרידה?‬ ‫-כן. עדיין לא יצאתי מהסדרה.‬
‫אבל התחלתי לחוות את החיים.‬
‫אני בטוחה שהשתכרתי לפני שנפגשנו.‬
‫שתיתי, בטח עישנתי גראס.‬
‫ואני זוכרת שהיה מפיק על הסט‬
‫והוא אמר, "אני רואה‬ ‫שהאריה הזה לא חוזר לכלוב."‬
‫כי גיליתי את הצד הפראי שבי.‬
‫ומעולם לא חשבתי על זה.‬ ‫-"האריה הזה לא חוזר לכלוב."‬
‫ואני זוכרת שהכול השתנה‬
‫כשהתחלתי לחוות את חיי, ואז…‬
‫חוויות של גיל 17.‬ ‫-כן.‬
‫אהבת להיות פתוחה כשהיית צעירה.‬
‫כן.‬ ‫-רצית להיות פתוחה, כי חשבת שזה…‬
‫מוכיח את הכנות שלך לעצמך ולעולם.‬ ‫-זה מה שהכרתי.‬
‫כל מה שהכרתי זה כנות.‬
‫ההורים שלי, אימא שלי, שתפגוש עוד מעט.‬
‫טיש.‬ ‫-טיש, היא פשוט כנה.‬
‫היא לא יודעת להיות מישהי אחרת מלבד עצמה.‬
‫אימא שלי חמה מאוד.‬
‫אישה כריזמטית, תוססת וכנה.‬
‫ואני חושבת שירשתי את זה ממנה, אבל…‬
‫כל מה שהרגשתי, פשוט חשבתי…‬
‫שצריך לחלוק את זה, כי זו כנות.‬
‫ועכשיו למדתי, אתה יודע…‬
‫דולי, שהיא הסנדקית שלי,‬ ‫עושה את זה הכי טוב. היא…‬
‫דולי. היא באמת עצמה, אבל יש שכבות‬
‫שיוצרות מעין…‬
‫אנחנו מרגישים קרובים אליה,‬ ‫אבל אנחנו לא מרגישים שאנחנו מכירים אותה.‬
‫עדיין יש דברים שנשארים קדושים עבורה.‬
‫כולל חלקים מהקשר בינינו.‬
‫בואי נדבר על דולי.‬ ‫-טוב.‬
‫כי קשה להזכיר את דולי פרטון, ואז… כן.‬ ‫-לעבור הלאה.‬
‫"דולי פרטון הזו? לא, לא דולי פרטון הזו."‬ ‫-כן.‬
‫הקשר התחיל כשהיית ילדה קטנה?‬
‫בת שלוש? בת חמש? בת שמונה?‬ ‫-כן, אז…‬
‫אני לא זוכרת את הפגישה הראשונה שלנו,‬
‫הייתי ממש קטנה.‬ ‫אבי עבד איתה בשנות ה-90, ואז…‬
‫הם עבדו ביחד בסיבובי הופעות?‬ ‫-כן, הם עסקו במוזיקה ביחד,‬
‫ואני חושבת שאבי הופיע איתה.‬
‫כשהיא גילמה את דודתי…‬ ‫היא גילמה את הסנדקית שלי בסדרת הטלוויזיה.‬
‫זה פשוט התאים.‬ ‫לזה התכוונתי לגבי הדמות שלי.‬
‫היא למעשה חלחלה למי שאני באמת.‬
‫יש חלק מ…‬
‫משום שהתפתחתי כאדם‬
‫תוך כדי שגילמתי דמות,‬
‫לפעמים אני לא מבחינה בהבדל,‬ ‫לפעמים אני הדמות הזאת.‬
‫כולל קצת מהקשר שלי עם דולי.‬
‫כלומר, האנה מונטנה מפורסמת‬ ‫בזכות הפאה הבלונדינית,‬
‫ויש לה פרסונה אחרת שהיא יכולה לכבות‬
‫ולהיות בחורה רגילה ביום,‬ ‫וכוכבת ענקית בלילה.‬
‫הבנתי שזה מה שדולי‬ ‫עשתה במשך כל חייה. עכשיו…‬
‫היא תמיד בפאה והיא תמיד בדולי.‬ ‫זה לא עניין של…‬
‫היא בדולי.‬ ‫-היא תמיד בדולי. זה לא ש…‬
‫ההצגה שהיא מחצינה יוצרת את הדמות שלה.‬
‫אז אנו יודעים… תיארת יפה‬ ‫את מה שאנו יודעים עליה, ואני חושב שזה…‬
‫שלוש מאות ושישים מעלות,‬ ‫אבל לא בדיוק 360 מעלות.‬
‫תספרי לנו משהו על דולי שיכניס אותנו להלם.‬
‫קודם כל, דוליווד.‬ ‫-כן.‬
‫הם פשוט מדפיסים שם כסף, נכון?‬
‫דוליווד, אחד הדברים שאוכל לספר,‬
‫היא באמת אוכלת‬ ‫אוכל של דוליווד לעתים קרובות.‬
‫כשהיא שואלת מה אני רוצה‬ ‫לארוחת הצהריים, זה כאילו…‬
‫היא אוכלת את האוכל של דוליווד.‬
‫מה שאני יכולה לספר לך על דולי‬
‫מבלי לחלוק את החלק הקדוש‬ ‫בקשר שלנו עם כולם, זה…‬
‫היא לא פוחדת לנהל שיחות קשות.‬
‫תני דוגמה לשיחה קשה.‬
‫שיחה קשה שניהלתי איתה…‬
‫אמרתי לה, "אני מתלבטת‬ ‫אם להופיע בטקס הגראמי."‬
‫והיא אמרה, "ובכן,‬ ‫כמובן שתופיעי בטקס הגראמי.‬
‫"לא סתם תופיעי, אלא תדפקי הופעה."‬
‫כן.‬ ‫-"ותהיי בדיוק כמו שאת כאן מולי."‬
‫והיא אמרה, "ואל תשכחי את היופי."‬
‫השיער, האיפור, ההצגה השלמה.‬ ‫-בטח, כן.‬
‫זה השריון שלנו.‬
‫היא אמרה לי…‬
‫היא אומרת את זה יפה,‬ ‫היא תמיד אמרה לי את זה.‬
‫"את תהיי את, אני אהיה אני‬ ‫וביחד נהיה אנחנו."‬
‫היא לא אמרה לי להיות דולי.‬
‫היא לא אמרה לי להיות מהממת,‬ ‫ולהתחבא מאחורי נצנצים ושיער.‬
‫היא אמרה לי להיות אני.‬
‫רציתי לדבר על זוהר, זה מעניין.‬
‫כי אני יודעת שלמדת…‬ ‫-אמרת "זוהר", אבל זה רק איפור, למעשה.‬
‫כן, אבל כפי שאמרנו, יש כאן כוונה.‬
‫זה זוהר.‬ ‫-קיבלתי ממנו מבט מלוכלך.‬
‫הוא הסתכל עליי כמו…‬ ‫-זה לא איפור!‬
‫זה זוהר!‬ ‫-אני ממש מצטער.‬
‫אבל היית צריך ללמוד עליי לפני השיחה הזו.‬
‫למדתי עליך,‬ ‫ונראית די אותו הדבר במשך המון זמן.‬
‫זה טוב או רע?‬
‫לא זה ולא זה, זו פשוט עובדה.‬ ‫-תלוי איך נראית בהתחלה.‬
‫ובכן, הכוונה שלי היא…‬
‫להתכונן…‬
‫זה משהו שמאוד מוכר לי,‬ ‫זה משהו שעשיתי כל חיי.‬
‫זה משהו שאני מכירה,‬ ‫אולי יותר מכל דבר אחר. כלומר…‬
‫התכוננתי יותר מאשר נהגתי.‬
‫אני יודעת להתכונן. אתה מבין?‬
‫יש לי שאלה. דסטיני הופ סיירוס.‬
‫כן.‬ ‫-מה קרה שם?‬
‫מה זאת אומרת, מה קרה?‬ ‫-זה…‬
‫זו אחריות כבדה.‬
‫זה מה שרציתי לומר.‬
‫ובכן…‬ ‫-ההורים שלך הסבירו לך את זה?‬
‫ההורים שלי חשבו שזה הגורל שלי‬ ‫להביא תקווה לעולם.‬
‫זה מקסים.‬
‫זה באמת מקסים.‬ ‫-אבל משא כבד לילדה.‬
‫זה באמת כבד, ועד ש…‬
‫אבל אני חושבת ש…‬
‫מההתחלה, זה קבע מטרה.‬
‫וזה לא תמיד קיים.‬ ‫לפעמים המטרה בעשיית ילדים היא רק…‬
‫"מעניין איך אני ובן זוגי ניראה,‬ ‫אם נשלב…" היי!‬
‫אני תכף יוצא.‬
‫שמעתי שהאובר מחכה.‬ ‫-כן.‬
‫ידעתי שלא תישאר להופעה.‬
‫לקרוא לאימי?‬
‫טוב, אימא. אני לא יכולה לדבר יותר,‬ ‫כי עושים לי את השפתיים.‬
‫בואי להחליף אותי.‬
‫לדאוג מזה שאימך מגיעה?‬ ‫-לא, היא יודעת שאנחנו מדברים על זוהר.‬
‫ואם מדברים על זוהר…‬
‫יש לנו מה לומר.‬
‫אמרתי, "שמעתי זוהר?"‬ ‫-שמעת זוהר!‬
‫רגע.‬ ‫-מישהו אמר "זוהר"?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-מי את?‬
‫מי אתה?‬ ‫-שקרנית.‬
‫אתה חמוד.‬
‫אמרתי למיילי שאני קצת פוחדת‬ ‫והיא אמרה, "תפלרטטי איתו."‬
‫אמרתי, "זה קל."‬ ‫-זה עבד.‬
‫זאת אימא שלך.‬
‫מה? זה עבד.‬
‫זו מניפולציה רגשית, זה תמיד עובד.‬ ‫נשים טובות בזה.‬
‫שבי, אימא.‬ ‫-טוב.‬
‫ואו, נעים להכיר אותך.‬ ‫-גם אותך.‬
‫תודה לך על הזמן,‬
‫עם הבת שלך ואיתך.‬
‫לא הייתי מפספסת את זה.‬
‫הייתי…‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫זה באמת לא נכון.‬ ‫-היא ניסתה לפספס את זה.‬
‫היא התקשרה אליי אמש ואמרה…‬ ‫לא, היא שלחה לי הודעה.‬
‫"היי, אם.סי. אני ממש מקווה שתביני.‬
‫"אני לא חושבת שאגיע ללטרמן מחר.‬
‫"זה מלחיץ אותי."‬ ‫-אני שומע את זה הרבה מהמשפחה שלי.‬
‫כן.‬
‫אני יודע עלייך דברים מדהימים.‬
‫כי לעבוד עם בת משפחה‬
‫בתך הקטנה, ולפקח…‬
‫משני ההיבטים, מכמה היבטים של הקיום הזה‬
‫ולשמר קשר חברותי ומאושר,‬
‫זה יוצא מן הכלל ומעיד על היכולות שלך.‬
‫איך עושים את זה?‬
‫היא בוודאי הייתה חסרת תקנה בשלב כלשהו.‬ ‫-טוב.‬
‫תשמע, היו זמנים ש…‬
‫היא עשתה דברים משוגעים, כמו כל ילדה.‬
‫כמו כל ילדה, זה החלק שמשמיטים.‬
‫אבל קראתי שהיא נדרשה לחזור הביתה‬ ‫מוקדם בערב, עד שהייתה בת 20.‬
‫נכון.‬ ‫-זה לא אנושי.‬
‫אמנסטי אינטרנשיונל יחקרו את זה.‬
‫חוקים נועדו לכך שיפרו אותם.‬ ‫-נכון.‬
‫זה שיש חוק לא אומר שאציית לו.‬
‫בכנות, זו הייתה המטרה שלי,‬ ‫להשאיר את מיילי בבית‬
‫כמה שיותר זמן, תחת קורת הגג שלי.‬
‫ובכנות, אני חושבת שהפחד הכי גדול שלי‬ ‫היה שהיא תעזוב את הבית.‬
‫אתה יודע, הייתה לה יכולת כלכלית‬ ‫לעזוב את הבית לפני גיל 18,‬
‫זה קורה להרבה ילדים בהוליווד.‬
‫אבל היא לא עזבה. היא הייתה בבית, ו…‬
‫אני חושבת שלמדתי לוותר לה.‬
‫טוב, שניכם.‬
‫קחו חדר, אני צריכה להתכונן.‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה? מצטערת, אתם צריכים ללכת.‬
‫אבוי.‬ ‫-טוב, אתה יודע…‬
‫החוצה!‬ ‫-נצא מכאן.‬
‫צריך ללכת.‬ ‫-אלך איתו.‬
‫כל מה שיש בחדר הזה רשום במלאי.‬
‫שרת את "פרחים" לראשונה בבניין הזה?‬
‫זה נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ו…‬
‫למה האולם הזה? למה אז?‬
‫ספרי לי על השיר הזה, על המשמעות שלו.‬
‫כל מה שצריך לספר על השיר הזה.‬ ‫-בסדר, זה טוב.‬
‫מה שמיוחד ב"פרחים"‬
‫זה סיפור ושיר‬
‫שהרווחתי ביושר.‬
‫הסיפור הוא כנות.‬
‫ו…‬
‫זה לא כרטיס לוטו.‬
‫לפעמים שירים כאלו הם כרטיסי לוטו.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-כלומר, הם נופלים עלייך איכשהו.‬
‫הבנתי.‬ ‫-שיר כמו "מסיבה בארה"ב".‬
‫זה היה כרטיס לוטו.‬
‫מכל האנשים בעולם,‬
‫הם כתבו שיר ומצאו אותי,‬ ‫וחשבו שאני הקול שמתאים לו.‬
‫זה לא יותר עמוק מזה.‬
‫ואני חושבת שאפשר להבחין‬ ‫במהות של השיר הזה,‬
‫אפשר להבחין בהבדל בעומק‬ ‫של שיר כמו "מסיבה בארה"ב",‬
‫לא רק בנושא עצמו,‬ ‫אלא בניתוק הרגשי שלי מהשיר הזה.‬
‫בשונה משיר כמו "פרחים",‬ ‫שאני מאוד קשורה אליו מבחינה רגשית‬
‫כי חייתי כל הברה בו.‬
‫מה שאהבתי בו, זה…‬
‫הנושא שלו פשוט מאוד.‬
‫זה לא…‬
‫לא צריך לחשוב יותר מדי לעומק, כדי לכתוב…‬
‫"כן, אבל אקנה לעצמי פרחים."‬ ‫-כן.‬
‫אבל מבחינה מעשית‬
‫זה בהחלט לא קל, כשאת שקועה בתוך בלגן כזה.‬
‫כן, טוב…‬
‫העניין הוא שכשכתבתי את "פרחים"‬
‫התלבטתי לגבי הפזמון. בהתחלה כתבנו…‬
‫"אני יכולה להחזיק את ידי,‬ ‫אבל אני לא יכולה לאהוב אותי כמוך."‬
‫וזה היה סגנון של שנות ה-50,‬ ‫היה בזה עצב אמיתי.‬
‫וכשהגעתי הביתה…‬
‫המשכתי להתלבט ולא הצלחתי להחליט,‬ ‫כי הרגשתי ששני האפשרויות נכונות.‬
‫הרגשתי ששתיהן חיות בי, ו…‬
‫שתיהן היו מיוחדות וכנות בעיני אנשים.‬
‫יש הבדל בקבלת אהבה ממישהו אחר.‬
‫יש הבדל בין קניית פרחים לעצמך‬ ‫ולקבל אותם ממישהו שאוהב אותך, באמת.‬
‫ואז החגיגה ש… אני מניחה‬ ‫שמעולם לא חשבתי על זה ככה.‬
‫לא חשבתי שרבים מהדברים‬ ‫שאנו מחפשים במערכת יחסים,‬
‫אנחנו יכולים להביא לעצמנו.‬
‫אבל צריך יותר מקשר בריא עם עצמך, צריך…‬
‫צריך לאהוב להיות עצמך.‬
‫אבל זה גם מדגיש את הדברים‬
‫שחסרים לך במערכת היחסים הזו.‬
‫אוכל לקנות לעצמי פרחים ולהחזיק בידי.‬
‫כן, אבל לא לזה קיוויתי.‬
‫נכון? לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫לכן זה עצוב יותר…‬
‫אני חושב שזה אחד השירים העצובים שכתבתי.‬
‫זה היה מזכך?‬
‫זה הוביל אותך למקום אחר?‬
‫אני אומרת לך, לכתוב אותו זה דבר אחד.‬
‫אבל זה שהקהל אוהב אותו,‬ ‫ואוהב אותו כל כך…‬
‫זה משהו אחר לגמרי.‬
‫מעולם לא הרגשתי כזו גאווה על שיר שהצליח,‬
‫זו הכוונה לגבי כרטיס לוטו.‬
‫כי הרווחתי אותו ביושר.‬
‫זו הרגשה שונה, כשאנשים באמת מתחברים לזה.‬
‫והתגובה הייתה מדהימה.‬ ‫-כן.‬
‫מה שלומכם? אתם נהנים?‬
‫יש ציטוט שלך שאני לא ממש מבין.‬
‫"אני אדם יצירתי,‬ ‫אבל אני גם יודעת שנוצרתי", ו…‬
‫כולנו.‬ ‫-כן.‬
‫אז תסבירי איך זה עובד, מה זה אומר?‬
‫נולדתי יצירתית, אני יודעת את זה.‬
‫מאז שהייתי קטנה, כתבתי שירים‬ ‫וציירתי דברים מופשטים ומוזרים.‬
‫אני יצירתית מטבעי.‬
‫אבל יש צדדים שונים, או פרסונות,‬
‫בעצמי, ובכולם.‬
‫את חלקם אנו מראים רק לאנשים מסוימים,‬
‫ואת חלקם אנו לא מראים לאף אחד בכלל.‬
‫אז אני עושה את זה‬
‫באופן פומבי מאוד.‬
‫אבל רציתי להבהיר שהפרסונה הזו,‬ ‫או הדמות הזו, היא לא אלטר אגו.‬
‫זו בהחלט שלוחה של המהות שלי.‬
‫זה הטבע שלי. זו מי שאני.‬
‫אני פשוט לא מסוגלת‬
‫שלא לחיות את האמת. אבל…‬
‫כולנו יודעים ש…‬
‫יש הרבה אמיתות בבת אחת,‬ ‫גם אם הן סותרות זו את זו.‬
‫נוכל לדבר על ראשית חייך בעסקי הבידור,‬ ‫על האנה מונטנה והכול?‬
‫תסבירי לי איך זה קורה.‬
‫בת כמה היית?‬
‫היה אודישן אחד.‬
‫הם אמרו, "לא, את צעירה מדי."‬ ‫-כן.‬
‫אז מה קרה? שכרו מישהי מבוגרת ממך?‬
‫או דחו את כל ההפקה?‬ ‫-כן. כשעשו את הליהוק הראשוני,‬
‫אני לא התקבלתי,‬ ‫וצילמו פיילוט עם ילדה אחרת.‬
‫ואז הם הראו את זה…‬
‫לאנשים, לילדים.‬ ‫-לקבוצת מיקוד.‬
‫הם לא התחברו אליה.‬ ‫-פרחחים קטנים!‬
‫נכון? הם לא אהבו אותה,‬ ‫לכן אני מתה עליהם.‬
‫אז חזרתי הביתה לטנסי, וגידלתי…‬
‫ניסיתי להצמיח לי ניבים.‬
‫היית תלמידה אז?‬ ‫-כן, הייתי בבית הספר.‬
‫כן.‬ ‫-ו…‬
‫הם הזמינו אותי לחזור.‬
‫אמרת שכל המשפחה עברה‬ ‫מטנסי ללוס אנג'לס.‬
‫על מי אנחנו מדברים?‬ ‫-בהתחלה זו רק אני…‬
‫אימי תדע לענות על זה,‬
‫יש לי זיכרון נוראי.‬ ‫כי ירשתי גם נרקיסיזם מאבי,‬
‫ואני לא יודעת כלום על האחים שלי,‬
‫מלבד מה שקשור אליי.‬
‫ואו.‬ ‫-אז אני… זו האמת.‬
‫זה בסדר.‬
‫עברתי ללוס אנג'לס, וזה כל מה שידעתי.‬
‫הייתי כל כך קטנה‬ ‫והתלהבתי להופיע בערוץ דיסני,‬
‫כי צפיתי בערוץ דיסני.‬ ‫-לא פחדת לעזוב את ביה"ס ואת החברים?‬
‫הייתי מרוצה. לא אהבתי את בית הספר.‬
‫סבלתי מבריונות, התעללו בי נורא.‬
‫למה התעללו בך?‬
‫כשהייתי בכיתה ו', בהחלט היה קשה…‬
‫קשה להיות נערה בחטיבת הביניים.‬ ‫יש לך בן, נכון?‬
‫לגדל בת זה עולם אחר.‬
‫אז חטיבת הביניים, שוב, נראיתי לא משהו.‬
‫הייתי גם קטנה מאוד,‬
‫אז הבנות הגדולות דחפו אותי פיזית.‬
‫כן.‬ ‫-הן נקטו באלימות מילולית וגם פיזית.‬
‫אז פחדתי ללכת לשירותים בבית הספר‬
‫כי פחדתי לקבל מכות.‬
‫אני פשוט… בית הספר לא היה חוויה נעימה.‬
‫אז הגעת לשם, וזה דיסני.‬
‫והייתי המום מהעובדה הזאת,‬
‫שזו הייתה ההצלחה הגדולה ביותר…‬
‫של הפקה טלוויזיונית‬
‫סינדיקציה של סדרה‬
‫בהיסטוריה שלהם.‬
‫אולי אפילו יותר מהעכברים.‬
‫וסחורה ממותגת…‬
‫רווח של יותר ממיליארד דולר.‬
‫אז באיזה שלב חשבת, "אני בת מזל"?‬
‫זה השלב שבו הבנת‬ ‫שתפסת את הממזרים האלו בביצים?‬
‫לא נראה לי שחשבתי‬ ‫שתפסתי אותם בביצים, ואני לא…‬
‫אני מניחה שכן, אבל אנחנו לא… אני לא ידעתי.‬
‫אני ואימי, אנחנו לא מחושבות ככה,‬ ‫אז אנחנו לא ממש…‬
‫לא הבנתי כמה כוח יש לי, עד שגדלתי.‬
‫באמת שלא ידעתי את זה.‬ ‫-היה כיף?‬
‫זו המון עבודה, נכון?‬ ‫-כפי שאמרתי, זה כיף וזה קשה.‬
‫אבל זה היה גם וגם.‬
‫כלומר, שאלו אותי לפני כמה ימים…‬
‫בארוחה עם כמה חברים,‬
‫שיחקנו במשחק של שאלות עומק,‬ ‫והם שאלו אותי…‬
‫איך יראו החיים המושלמים שלי?‬
‫והחיים המושלמים שלי‬ ‫יהיו תקציר של תוכנית הטלוויזיה שלי.‬
‫זה להיות נורמלית ביום, וכוכבת-על בלילה.‬
‫ואחת המשאלות שלי‬ ‫היא לטייל בעולם כאדם אנונימי.‬
‫לטייל בערים שהייתי בהן,‬ ‫אבל במסגרת סיבוב הופעות.‬
‫אלו החיים המושלמים שלי.‬ ‫להיות בדיוק מי שאני עכשיו,‬
‫אבל לטייל כאדם אנונימי.‬
‫אני שומע הרבה אנשים‬ ‫שאומרים בראיונות ופה ושם…‬
‫"אבא שלי הוא הגיבור שלי."‬
‫ובכן, זה לא יקרה בבית שלי.‬
‫הרגשת כך כלפי אבא שלך?‬
‫במלוא הכנות, אימי היא הגיבורה שלי. ו…‬
‫אבא שלי‬
‫אני מודה לו על…‬
‫קודם כל, על הגנים שלו.‬ ‫לאבי יש שיער נהדר, וירשתי את זה.‬
‫אבל הוא גם‬
‫יש לו…‬
‫הוא מחובר עם רגליים על הקרקע‬ ‫אל האמת והטבע.‬
‫הוא תמיד היה כזה, גם כשהיה ממש מפורסם.‬
‫אני אסירת תודה‬
‫כי הוא נתן לי דוגמה.‬
‫הוא בעצם…‬
‫נתן לי מפה.‬
‫במפה כתוב מה לעשות, ומה לא לעשות.‬
‫והוא הדריך אותי בשניהם.‬
‫ואני חושבת ש…‬
‫הוא ואני גדלנו בצורה שונה לחלוטין.‬
‫איך שאבא שלי גדל…‬
‫הוא גדל בבית עני מאוד, בעיירה קטנה.‬
‫ההורים שלו התגרשו כשהוא היה קטן.‬
‫לאבא שלי הייתה ילדות די קשה‬
‫והילדות שלי, באמת…‬
‫נוכל לדבר על הזמנים הקשים ועל המאבקים,‬
‫קשה לעשות שיעורי בית וללמוד טקסט, אבל…‬
‫קיבלתי אוכל, קיבלתי אהבה‬
‫גדלתי בבית גדול ויפה‬
‫ואבא שלי לא קיבל את זה.‬ ‫אז אני חשה המון אמפתיה וחמלה,‬
‫כלפי הילדות שלו, שכמובן הכשירה…‬
‫היא יצרה את הגבר שהוא עכשיו,‬ ‫שאותו אני מאוד אוהבת.‬
‫אבל בוודאי הייתה לו חשיבות מכרעת,‬
‫כמו לאימך, בתחילת הקריירה שלך.‬
‫ומגיע לו לקבל קרדיט על…‬
‫חמישים אחוז?‬ ‫אותה כמות שאימך מקבלת, או שלא?‬
‫הם שונים. לא ניתן להעריך אותם‬ ‫באותו קנה מידה, למען האמת.‬
‫כן.‬
‫בלי אבא שלי, אני יודעת…‬
‫כלומר, לא רק שלא הייתי כאן,‬ ‫לא הייתי קיימת…‬
‫אבל לא הייתי מי שאני כאדם,‬ ‫זה לא היה קיים, כי…‬
‫אבא שלי‬
‫כאדם יצירתי, כאמן, ואיך שהמוח שלו עובד,‬
‫הוא תמיד העניק לי ביטחון בחשיבה שלי‬
‫כי אנחנו דומים מאוד בחלק מהרעיונות שלנו.‬
‫אני חושבת הרבה על…‬
‫תפיסת המציאות והחיים שלו,‬
‫ירשתי את זה ממנו, יותר מהדרך שבה גדלתי.‬
‫למעשה, אימי גידלה אותי.‬
‫האם זה לא סביר‬ ‫ששני ההורים יחלקו תפקידים שווים,‬
‫במהלך חייך?‬
‫ותמיד אחד מהם‬
‫יהיה קרוב יותר אלייך‬ ‫כשהדברים מתפתחים ומתבגרים ו…‬
‫זה לא עניין של קרבה.‬
‫אני חושבת שזו המסגרת שבה אימי גדלה,‬
‫עם משפחה שלמה ויפה.‬
‫אימי הייתה מאומצת, אז היא נבחרה.‬
‫והוריה לא יכלו להביא ילדים לעולם,‬ ‫אז היא הייתה רצויה מאוד.‬
‫אז אימי הגיעה לעולם כשהיא רצויה‬
‫והיא אהובה, והיא…‬
‫קיבלה חיים נהדרים.‬ ‫סבתי ממש פינקה אותה וגם אותי.‬
‫אני…‬ ‫-אבי לא קיבל את זה.‬
‫זה מעניין, כי…‬
‫לעתים קרובות לא רק האימא חשובה,‬
‫גם האימא שלה חשובה.‬ ‫-ועוד איך, קעקעתי אותה על זרועי.‬
‫באמת?‬ ‫-היא הכול בשבילי. זו סבתא שלי.‬
‫זו "מאמי" שלי. היא ניהלה‬ ‫את מועדון המעריצים שלי עד שהיא מתה.‬
‫והיא ענתה על כל מכתב‬ ‫שנשלח למועדון המעריצים שלי,‬
‫עד שהיא מתה. מדי יום, כל היום.‬
‫בכל אופן, כדי לסכם את זה.‬
‫אין ניכור כלפי אביך.‬
‫פשוט ככה הדברים הסתדרו.‬
‫כן, אני חושבת שזה יפה,‬
‫ההורים שלי שירתו את ילדיהם,‬ ‫ואני יודעת את זה.‬
‫ההורים שלי שירתו אותנו,‬ ‫ועשו ויתורים גדולים למעננו.‬
‫כל חלום שהיה לנו, הם אפשרו אותו.‬
‫את פיכחת.‬
‫כן.‬ ‫-מה זה אומר?‬
‫מדי פעם…‬
‫אני לוקחת שאכטה קטנה מהג'וינט של אימי.‬
‫לעתים רחוקות מאוד, כי זה חזק מדי.‬
‫אימי עשתה לוויז קאליפה התקף חרדה,‬ ‫כי הגראס שלה חזק מדי.‬
‫בעצם אני חוזרת בי,‬ ‫אני כבר לא מעשנת את הגראס של אימי.‬
‫כי לא מזמן באתי לביתה… בפעם האחרונה‬ ‫שעישנתי את הגראס שלה, לפני שבועיים.‬
‫נכנסתי לשם ולקחתי‬ ‫את השאכטה הכי קטנה בעולם,‬
‫ולא יכולתי לנהוג במשך שלושה ימים.‬
‫ולא ידעתי מי אני.‬ ‫-אבוי.‬
‫היא עישנה בזמן שגרת איתה?‬
‫לא. מה שקרה, היה לנו גראס בסיבוב הופעות.‬
‫לי, לרקדנים, ללהקה ולכולם.‬
‫ואנחנו… אמרתי לאימי בפרטיות,‬ ‫"זה עשוי לעזור לך".‬
‫אימי סבלה מחרדות והתקשתה לישון.‬
‫היא הייתה לחוצה באופן כללי.‬ ‫אמרתי, "נראה לי שתאהבי את זה."‬
‫היא אמרה, "טוב, אבל אל תספרי לאף אחד,‬ ‫כי אני אישה נוצרייה טובה ורוצה לוודא…"‬
‫אבל היא עפה על זה.‬ ‫זה עשה לה טוב ומאז היא מעשנת גראס.‬
‫טוב, אז עכשיו את בעצם פיכחת.‬
‫כן.‬ ‫-פיכחת, ובמאמר מוסגר,‬
‫מדי פעם שאכטה מג'וינט.‬ ‫-מדי פעם שאכטה מג'וינט, וזהו.‬
‫וממש בקושי.‬
‫אני מזייפת את זה כדי להיות קולית‬ ‫בעיני אימי. אני לא מעשנת…‬
‫ואו, זה ממש הפוך.‬
‫ואני חושבת ש-CBD בהחלט עזר לי.‬
‫איזו השפעה יש לזה?‬ ‫-אפס, זה לא עושה כלום, זו הנקודה.‬
‫החברים הסטלנים שלי…‬
‫אימי. "חברים סטלנים"… אימא שלי.‬
‫היא אומרת, "מה הטעם בזה?"‬ ‫אני אומרת, "זה גראס שלא ממסטל."‬
‫והיא אומרת, "חסר תועלת!"‬ ‫-כן.‬
‫אבל זה עוזר לי במובנים מסוימים.‬
‫אבל העשן… לא משנה מה את מעשנת.‬
‫זה עדיין מזיק לריאות ולוושט.‬ ‫-זה בהחלט מזיק.‬
‫זה מזכיר לי את הביטוי‬ ‫שחברי פול שייפר אהב מאוד…‬
‫מתה על פול.‬
‫"גרון וגאס".‬ ‫-כן.‬
‫אגב, פול נהנה לעבוד איתך ועם ביל מארי.‬
‫גם אני נהניתי.‬ ‫-כן.‬
‫שרנו ביחד גם בוושינגטון הבירה.‬
‫הייתי שם.‬ ‫-היית שם?‬
‫כן.‬ ‫-מעולם לא עישנתי גראס לפני הופעה.‬
‫אני זוכר שהכרזת בגאווה שאת מסטולה.‬ ‫-ועישנתי גראס.‬
‫למה… למה החלטתי לעשות את זה באותו יום?‬ ‫אני לא יודעת.‬
‫זוכר ששכחתי המון מילים?‬ ‫-אני לא זוכר.‬
‫ואז פול שייפר פשוט אמר,‬
‫"נעשה את זה שוב."‬
‫והתחלנו מחדש.‬ ‫-אני זוכר את החלק הזה, כן.‬
‫מעולם לא עשיתי את זה.‬ ‫הפעם היחידה ששכחתי מילים של שיר…‬
‫גם זה היה תזמון נוראי.‬
‫הופעתי ב"קרנגי הול" עם בונו.‬
‫איזו חורבה.‬ ‫-והחלטתי להשתכר בלילה לפני כן.‬
‫ואמרתי שאם אכתוב ספר, אקרא לו‬ ‫"ולא שמעתי מבונו שוב."‬
‫כי זה המקום שבו… זהו זה.‬
‫כן.‬ ‫-הגעת לפסגה.‬
‫את מופיעה ב"קרנגי הול" עם בונו, ואני…‬
‫החלטתי להשתכר.‬
‫כשאני משוחח איתך, אני שומע…‬
‫קולות שונים‬
‫שמזכירים לי כל מיני זמרות שאני מכיר.‬
‫ואני תוהה,‬
‫כשהיית ילדה, ומצאת קול…‬
‫מי שרה בראשך אז?‬
‫אז…‬ ‫-זו בטח לא בהכרח הייתה את,‬
‫חיקית מישהי?‬
‫אני מניחה שכולנו…‬
‫ככה זה מתחיל.‬ ‫-כולנו מעין קוקטיילים,‬
‫של הדברים שנתנו לנו השראה.‬
‫סטיבי ניקס, הרבה.‬ ‫-כן.‬
‫וטינה, הרבה.‬
‫דולי, כמובן.‬
‫וכשהתבגרתי…‬
‫אני לא נשמעת כמו סלין דיון, הלוואי שכן,‬
‫אבל האזנתי לה…‬ ‫-ובריטני הווארד?‬
‫מתה על בריטני הווארד.‬
‫אני עובדת עם שון אברט כרגע,‬ ‫שעשה את האלבום של "אלבמה שייקס".‬
‫בריטני האוורד היא‬ ‫אחת היוצרות האהובות עליי.‬
‫ג'ניס ג'ופלין?‬ ‫-כמובן. עשיתי גרסת כיסוי לג'ניס ג'ופלין…‬
‫כשהופעתי מול 100 אלף אנשים.‬
‫כיף לראות את המעריצים, כי חלקם באים לשמוע…‬ ‫הם באים לראות גרסאות שונות שלי.‬
‫חלקם באים לראות את…‬
‫האישה שהם גדלו עליה.‬ ‫חלקם רוצים לשמוע את "מסיבה בארה"ב",‬
‫חלקם רוצים שירים חדשים,‬ ‫חלקם אוהבים אותי ככה.‬
‫חלקם אוהבים גרסאות כיסוי,‬ ‫כי הם מגלים מוזיקה חדשה.‬
‫הנה הצצה קטנה לבית משפחת לטרמן.‬
‫אני יושב בחדרי, האורות מעומעמים‬
‫ואני נתקל בך…‬
‫עושה גרסת כיסוי.‬ ‫-כן.‬
‫ואני צורח‬
‫"לכל הרוחות!"‬
‫ואשתי רג'ינה נכנסת בריצה…‬ ‫היא לא באמת נכנסת בריצה.‬
‫היא אומרת, "מה קורה?" ואני אומר,‬ ‫"היא עושה גרסת כיסוי לפינק פלויד!"‬
‫אמרתי, "אף אחד…" סליחה.‬
‫"אף אחד לא עושה גרסת כיסוי לפינק פלויד."‬ ‫-עשיתי את זה בווגאס, במסגרת…‬
‫כן.‬ ‫-זה הדבר האחרון שהייתי צריכה לעשות, כנראה,‬
‫באירוע של "איי הארט רדיו" בווגאס.‬
‫לא! למה?‬ ‫-כי…‬
‫אני לא זוכרת מי הופיע לפניי,‬
‫אבל זה בטח היה משהו כמו…‬
‫"וכעת, אחרי ג'סטין טימברלייק, מרגש מאוד,‬ ‫מיילי תשיר שירים שלא מעניינים אף אחד."‬
‫בבקשה… ומה זה אומר עליי?‬ ‫-עשיתי את זה בשבילך.‬
‫אלוהים יברך אותך.‬ ‫-עבור מי שצופה בזה במרתף.‬
‫לפעמים שומעים פינק פלויד,‬ ‫אבל אף פעם לא שומעים…‬
‫וחשבתי, "אלוהים,‬ ‫היא הייתה חלק מפינק פלויד".‬
‫שמע, עשיתי את "בן ושמו סו"‬
‫בסיבוב הופעות בדרום אמריקה‬ ‫עם האלבום "באנגרז", ו…‬
‫זה הלך כמו שאתה מתאר לעצמך.‬ ‫-כן.‬
‫זה לא היה להיט אמיתי. זה היה כאילו…‬
‫בתקופה שרכבתי על נקניקייה ענקית‬ ‫וגלשתי על הלשון שלי,‬
‫ואז עצרתי כדי לשיר את "בן ושמו סו"…‬
‫במקום שיש בו מחסום שפה,‬
‫אז לא ממש הבינו את הבדיחה.‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי זה היה…‬
‫זה ראוי להערצה, כי…‬
‫אף על פי שרוצים לראות אמן‬ ‫שמבצע את המוזיקה שלו,‬
‫זה תענוג לשבץ בהופעה דברים כאלו.‬
‫הייתי המום לטובה.‬
‫אתה…‬
‫אחד הסטרייטים היחידים,‬ ‫אם לא היחידי, שהגיע לאירוע כזה.‬
‫זה למוזמנים בלבד.‬
‫אתה צריך להיות גיי כדי לקבל הזמנה.‬
‫יש עוד דייויד שאני ממש אוהבת, דייויד ברן.‬
‫הוא הציע לי להשתתף ב"סטופ מייקינג סנס".‬
‫הם מוציאים את האלבום מחדש,‬ ‫וזמרים עושים גרסאות כיסוי לשירים.‬
‫אבל שוב, אני עושה דברים בדרך שלי.‬
‫אז עשיתי גרסת כיסוי וגם שכתבתי את השיר.‬
‫ו… בהחלט.‬
‫והפרשנות שלי הייתה…‬
‫דייויד ברן שר ג'וני קאש,‬ ‫שעושה את קיילי מינוג.‬
‫אז הנה הגרסה הזו.‬
‫ונשיר לכם אותה.‬
‫אם אתם מכירים את השיר, זה החלק הרגיל.‬
‫החלק החדש שלי.‬
‫מי רוצה לשמוע צרפתית של טנסי?‬
‫תודה רבה.‬
‫תשיר את התפקיד של דייויד ברן?‬ ‫-כן.‬
‫אתם יודעים… אין לי מושג מי אתם.‬
‫אני לא יודע איך נכנסתם לכאן,‬ ‫אבל אתם מבינים…‬
‫כמה מזל יש לכם שראיתם את זה, נכון?‬
‫כן!‬
‫איזה קול יפהפה.‬
‫איזו אישה מקסימה,‬ ‫והיה גם נחמד להכיר את טיש.‬
‫זה היה כל כך טוב, וכשישבתי שם…‬
‫חשבתי שאולי אני גיי.‬
‫אז נעשה כמה בדיקות ואחזור אליכם.‬
‫תבורכי.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה לך.‬
‫תודה.‬ ‫-מיילי סיירוס.‬
‫לפי המכנסיים הצמודים שלך, כבר ידעתי.‬ ‫אני שמחה שאתה…‬
‫קלטת את זה.‬
‫אנחנו שעתיים מפאלם ספרינגס,‬ ‫תוכל לפתוח דף חדש ברגע זה.‬