Aioit esitellä minut. mutta minä esittelenkin sinut.
David Letterman on täällä.
David Letterman pyysi minua vieraaksi ohjelmaansa,
mutta haluan tehdä asiat omalla tavallani. Käänsin tilanteen toisinpäin.
"Voit tulla minun vieraakseni." Tämä on minun esitykseni.
Kuinka paljon voin liioitella seuraavassa biisissä?
Pitäisikö minun olla mahdollisimman yliampuva?
Selvä.
Aiemmin pelkäsin potkujen saamista. Nyt se kuulostaisi hyvältä.
Jos joku sanoo, että minua ei ehkä haluta enää johonkin, olen helpottunut.
"En koskaan halunnutkaan tehdä sitä."
"Arvaa mitä! Se on peruttu."
Jos joku sanoo, että on luvassa sadetta, niin kysyn, että kuinka paljon.
Oletko karttanut juttuja, joita et ole halunnut tehdä?
Oletko mennyt juttuihin, jotka olisivat saaneet jäädä väliin?
Oli lähellä, etten jättänyt tätä väliin. Ja olen tosissani.
Hetkinen. Mikset haluaisi tehdä tätä?
Minulla on vähän…
Harkitsen tarkkaan, jos puhutaan minusta.
Ajattelin, että jos tulen tänne Chateauhun,
tuttuun paikkaan takkatulen ääreen käymään aitoa keskustelua,
halusin tuntea oloni turvalliseksi.
Suuren osan elämästäni olen tuntenut oloni turvattomaksi.
On ollut suuria ihmisjoukkoja, kiertuebussien jahtaamista ja vaikka mitä,
mutta "show'n on pakko jatkua".
Mutta tajuan nyt, että show voi kyllä jatkua,
mutta sitä "pakkoa" en enää siihen halua.
Samaa sanoin Grammy-gaalassa -
kenraaliharjoituksen jälkeen päivä ennen esitystä.
Tuottajat kysyivät, olinko tyytyväinen.
Sanoin: "Olen. Taidan esiintyä."
He näyttivät siltä, että oksentavat pian.
He kysyivät, että enkö ole muka varma. Vastasin, että luulen olevani.
He eivät voineet uskoa korviaan, koska "Flowers" oli gaalan kohokohta.
Oli tärkeää, että esiinnyn.
Tuo Grammy-ilta tuntui mahtavalta ylistykseltä musiikkialan naisille.
Ovatko he ystäviäsi? Tapaatteko usein?
En ole kovin aktiivinen -
tai osallistu paljon artistien ja viihdyttäjien yhteisön toimintaan.
En tunne oloani kotoisaksi heidän kanssaan.
Mutta on tiettyjä artisteja, kuten Beyoncé, jonka olen…
Olemme tunteneet toisemme kauan niin kuin sinä ja minä.
Kun olin noin 15, esiinnyin Beyoncén ja muiden tyttöjen kanssa.
Olin Rihannan ja "Queen Beyn" välissä.
He olivat täysi-ikäisiä ja upeita, ehkä samanikäisiä kuin minä nyt.
Jäin heidän loistonsa varjoon.
Olin tosi pieni ja minulla oli finnejä sekä hammasraudat.
Mariah Carey säihkyi vieressäni timanteissaan.
Beyoncé oli minulle todella ystävällinen.
Kun olemme nähneet toisiamme,
meille on kehittynyt hieman syvempi ystävyyssuhde.
Emme ole jutelleet tästä. Ehkä sinä ja minä olemme -
enemmän ystäviä kuin minä ja Beyoncé, mutta Beyoncé ja minä…
Hyväsydämisyys on tärkeää.
Tavallaan olen osa yhteisöäni, mutta laatu on määrää tärkeämpi.
En ole kovin aktiivinen.
Tiedän, että tämä on sinun ohjelmasi, mutta mieleeni muistui tarina.
Tiedätkö, kuka Johnny Carson on? -Totta kai.
Minulle Johnny Carson…
Kun olin ensi kertaa Tonight Show'ssa.
hän oli tässä ja minä siinä.
Tunne on sama kuin tunnistaisi kuuluisuuden bussissa.
"Hänen kuvansa on vitosen setelissä. Hitto, tuo on Abe Lincoln!"
Siltä se tuntui.
Eikä se tunne kadonnut koskaan.
Jostain kumman syystä, kai erehdyksessä, hän kutsui minut syömään.
Kävimme syömässä, ja kun tapasimme viimeisen kerran,
olimme Hudsonjoella hänen jahdillaan.
Että sellaista. -Aivan.
Inhosin joka hetkeä. -Beyoncéllakin on jahti.
Valitsin Grammy-gaalan porukasta ystäväkseni sen, jolla on oma jahti.
Sinä ja minä olemme samanlaisia!
Kuin kaksoset. -Meillä on yhtäläisyyksiä.
MASKEERAUS
Miley? -Niin?
Miten tämä eroaa kiertuetapahtumaa edeltävästä prosessista?
En ole nyt pukukopissa.
Olen kauniissa historiallisessa hotellissa.
Esiinnyt urheiluareenoilla.
Pukukopeissa käsketään käyttää suihkusandaaleja,
jottei saa jalkasientä.
"Hienoa, kun olet täällä. Tämä on futisjoukkueen koppi."
"En halua käydä suihkussa siellä, missä kokonainen joukkue käy…"
Jos sinun pitäisi tehdä…
vaikka seuraavat neljä vuotta, pikkupaikkoja ympäri maata -
ja samanlaisia esityksiä kuin tänään, sopisiko se sinulle?
Tylsyys on minulle kuin kidutusta.
En haluaisi sitoutua neljäksi vuodeksi, sillä saattaisin tylsistyä.
Aivan. -Koska se on mahdollista.
Mutta pidät esiintymisestä yhä.
Kahden ja puolen vuoden jälkeen se voi jo alkaa maistua puulta.
Voisit siis lopettaa. Etkö haikailisi enää Madison Square Gardeniin?
Ehkä Ritziin, Four Seasonsiin tai muuhun kivaan paikkaan.
Jossain vaiheessa salaisuus paljastuisi. Nyt ne ovat kutsutilaisuuksia.
Harvoille ja valituille. Nyt se on pyhää.
Olemme Chateau Marmontissa.
Pidät tästä paikasta. Mikä siinä vetoaa sinuun?
Paikkahan on ihana. -Niin on.
Pidän siitä, ettet koskaan tiedä, kuka täällä voi ilmestyä oven taakse.
Tämä on tietysti legendaarinen ja ikoninen hotelli Los Angelesissa,
ja sille on syynsä.
Tämä on rakennettu 1929.
Historia on pitkä. -Aluksi oli asuntoja, nyt hotelli.
Ystäväni sanoi noin vuosi sitten:
"Miley esiintyy Chateau Marmontin aulassa.
Hän tekee niin nähdäkseen…"
Halusit kokea jotain. Jonkun mukaan se liittyi tulevaan Grammy-esitykseesi.
Jos tämä menisi hyvin, ehkä… Onko se totta?
Minulla oli keikka Méxicossa -
tasan vuotta ennen ensiesiintymistäni Chateau Marmontissa.
Se oli rankka kokemus.
Koronasulku oli vasta päättynyt.
Paikalla oli yli 130 000 ihmistä.
Se oli… -Méxicossa.
Se oli hämmentävää. -Kokoontuminen lähikontaktiin.
Oliko se kaikkien aikojen suurin yleisösi? -Ehkä, ainakin lähellä.
Olen kiertänyt ja esiintynyt stadioneilla koko ikäni…
Hullua, eikö? -Olen ollut eristyksissä.
Olet ollut stadioneilla koko ikäsi. Urheilijatkaan eivät pääse samaan.
Jopa vauvana… -Se on mieletöntä!
…isäni toi minut lavalle ja esitteli minua yleisölle kuin Simbaa.
Kuin Simbaa. -Niin.
Itse asiassa pidin siitä aina.
En itkenyt enkä pannut hanttiin.
Pidin siitä. Ja kun olin kyllin vanha, isäni sanoin "karkasin lastenhoitajalta":
Menin lavalle ja yritin napata mikin, jotta voisin laulaa.
Väkijoukot ja stadionit ovat minulle tuttuja,
mutta kun piti olla eristyksissä yli vuosi -
ja mennä sitten yhtäkkiä yli 130 000 ihmisen tilaisuuteen,
se oli todella hämmentävää.
En osannut käsitellä sitä, ja se alkoi ahdistaa kovasti.
Mutta Chateauhun palatakseni,
Méxicon keikka oli marraskuussa,
ja esiinnyin ensi kertaa Chateaussa seuraavan vuoden marraskuussa.
Järjestin sen itse pari päivää ennen syntymäpäivääni.
Halusin antaa itselleni lahjaksi sen, että rakkauteni esiintymiseen palaisi.
Musiikkia voi esittää tuhansille tai miljoonille,
kuten Grammy-gaalassa, mutta myös vain ystäville, perheelle tai itsellesi.
Siitä saa kenties jopa suuremman tyydytyksen,
koska yleisössä kaikki ovat ystäviäsi eivätkä…
En tiedä, miksi kutsuisin 130 000 katsojaasi.
Chateau Marmont oli sinulle tuttu ennen esiintymistä.
Kyllä. Minulla on ollut täällä kivaa. Historia oli myös tärkeä tekijä.
Minusta tuntuu täällä ollessani, että nämä seinät voisivat jutella minulle.
Ilmeesi muuttui, kun kerroit, että sinulla on ollut täällä kivaa.
Luulen ymmärtäväni, mitä tarkoitat. -Täällä on ollut kivaa.
Olen haltioissani, kun sain tilaisuuden jutella kanssasi.
Kerron sinulle, mikä on se tietty asia, jonka vuoksi tunnen niin.
Kukaan muu tuskin ymmärtäisi.
Sinä ja minä tapasimme kerran aiemmin.
Ehkä vain kerran tai sitten kahdesti.
Tein ohjelmaa CBS:lle joka ilta,
ja olit vieraanani muistaakseni vuonna 2010.
Kyllä.
Tässä on ihana ja lahjakas Miley Cyrus.
Tiedän, että vuosi oli 2010, kun katson asuani ja hiuksiani.
Aivan. -Tuota tyyliä ei enää tule.
Ei minulle eikä muille.
Olit 17-vuotias. -Niin.
Haluan kuulla nyt sinun oman näkökulmasi tuosta ajasta.
Mitä teit silloin? Millaisesta tilanteesta se 17-vuotias on tullut tähän päivään?
Elin todella kiireistä nuoren elämää.
Teitkö silloin vielä tv-sarjaakin? -Tein.
Se oli loppusuoralla. -Etsin itseäni.
Etsin identiteettiäni hahmon ulkopuolelta.
Olin näytellyt hahmoa melkein koko ikäni.
Ja se oli tavallaan…
Minua kai muutti se, että kehityin yhtä aikaa hahmona ja itsenäni.
Minusta tuntuu, että olen kietoutunut yhteen sen hahmon kanssa.
Se hahmo melkeinpä elää minussa nyt.
Olen muuttunut paljon siitä henkilöstä, joka oli vieraanasi vuosia sitten.
Mutta tallella on vielä paljon entistäkin.
Kysyn tätä taas vain itseni vuoksi. Oliko se sinulle hyvä kokemus?
Muistan sen, mutta ennemminkin…
Mahtavaa mainosta.
Muistan, että minulla oli ylläni jotain,
minkä luulin olevan supercoolia vuonna 2010.
Kun näen nyt valokuvia, joissa istun vieressäsi…
En palaa tuohon hiustyyliin koskaan.
Sama koskee minua. -Tai käytä leveälahkeisia nahkahousuja.
Halusin julistaa, etten ole Hannah Montana.
Hannahin linja oli pöyheä hame ja Dr. Martensin kengät.
Halusin kaikkien tietävän, etten ole sama henkilö.
Aloitko silloin ohjata itseäsi ulos siitä identiteetistä, vai teitkö sitä jo?
Kun tapasin sinut, olin varmaankin -
ensimmäistä tai toista vuotta…
Irtaantumassa? -Niin. En ollut vielä jättänyt sarjaa.
Mutta elämänkokemuksia alkoi karttua.
Olin varmasti ollut jo kännissä, kun tapasimme.
Juonut ja ehkä polttanut pilveäkin.
Muistan kuvauksista tuottajan, joka sanoi:
"Tuo leijona ei palaa enää häkkiin."
Olin juuri löytänyt itsestäni villiyden. En ollut ajatellut sitä ennen.
"Leijona ei palaa häkkiin."
Muistan vain, että kaikki muuttui,
kun aloin hankkia elämänkokemuksia.
17-vuotiaiden kokemuksia. -Kyllä.
Luulit itseäsi nuorempana avoimeksi. -Niin.
Uskoit todistavasi sillä rehellisyytesi itsellesi ja muille.
En tiennyt muusta kuin rehellisyydestä.
Vanhempani, äitini, jonka tapaat myöhemmin…
Tish. -Hän on rehellinen.
Eikä hän osaa olla muuta kuin oma itsensä.
Äitini on sydämellisin, karismaattisin, eloisin ja rehellisin ihminen.
Perin sen häneltä.
Luulin, että minun pitää jakaa kaikki, mitä tunnen, koska se on rehellistä.
Nyt olen oppinut, että kummitätini Dolly tekee sen parhaiten.
Hän on Dolly.
Hän on oma itsensä, mutta siinä on eri kerroksia.
Siitä syntyy…
Hän tuntuu läheiseltä, mutta emme tunne häntä täysin.
On vielä asioita, jotka pysyvät hänelle pyhinä.
Mukaan lukien osa suhteestamme. -Puhutaanpa Dollysta.
On vaikeaa nostaa Dolly Parton esiin… -Ja ohittaa hänet.
"Sekö Dolly Parton?" "Ei se Dolly Parton."
Suhteenne alkoi, kun olit pikkulapsi. Kolmen, viiden tai kahdeksan vanha.
En muista ensitapaamistamme. Olin niin nuori.
Isäni ja hän työskentelivät yhdessä 90-luvulla, ja sitten…
Tarkoitatko kiertueita ja konsertteja?
He tekivät musiikkia yhdessä, ja kai kiertueitakin.
Kun hän esitti kummitätiäni tv-sarjassa, se oli nappivalinta.
Tätä tarkoitan sillä, että hahmoni vaikutti siihen, kuka oikeasti olen.
Kehityin ihmisenä sinä aikana, kun esitin tuota hahmoa.
Joiltakin osin en erota, mikä on hahmoa ja mikä minua,
kuten osa suhteestani Dollyyn.
Hannah Montana tunnetaan vaaleasta peruukistaan -
ja sivupersoonastaan, jonka hän voi kytkeä pois päältä.
Hän voi olla tavallinen tyttö päivällä ja supertähti yöllä.
Dolly on tehnyt sitä melkein koko elämänsä.
Hänellä on aina peruukki, ja hän on aina Dollyn roolissa.
"Aina Dollyn roolissa." -Niin.
Kyse ei ole ulkoisista suorituksista hahmon luomisessa.
Kuvailit osuvasti, mitä tiedämme hänestä.
Tiedämme paljon, mutta emme kaikkea.
Kerro meille Dollysta jotain, mikä saa meidät haukkomaan henkeämme.
Ensinnäkin Dollywood. Siellähän suorastaan painetaan rahaa.
Voisin kertoa sen, että hän tosiaan syö Dollywoodin ruokaa ja usein.
Jos hän kysyisi, mitä haluan lounaaksi… -Hän syö Dollywoodin ruokaa.
Voisin kertoa Dollysta sen,
jakamatta pyhää osaa suhteestamme, että hän ei pelkää vaikeita keskusteluja.
Anna esimerkki sellaisesta.
Meillä oli vaikea keskustelu,
kun kerroin hänelle miettiväni Grammy-esiintymistäni.
Hän sanoi: "Tietenkin esiinnyt siellä.
Etkä vain mene paikalle, vaan näytät kaikille -
ja olet kaikkea sitä, mitä olet nyt siinä edessäni."
Ja hän lisäsi: "Äläkä unohda kauneutta.
Kampaus, meikki ja koko show."
Se on meille haarniska. Ja hän sanoi minulle…
Hän osaa sanoa sen hyvin. Hän on aina sanonut näin:
"Kumpikin esittää itseään, ja yhdessä olemme me."
Hän ei käskenyt olla Dolly.
Hän ei käskenyt piiloutumaan kimalluksen taa vaan olemaan oma itseni.
Aioin sanoa glamista yhden mielenkiintoisen asian…
Kutsut sitä "glamiksi", mutta puhumme siis meikistä.
Niin, mutta sillä on tarkoitus.
Hän katsoi minua pahasti. -Se on glamia!
Hän katsoi minua kuin… -"Se ei ole vain meikkiä!"
"Se on glamia!" -Anteeksi.
Tutkit taustaani ennen keskusteluamme. Minäkin tutkin sinua.
Olet näyttänyt samalta todella kauan. -Onko se hyvä vai huono asia?
Ei kumpikaan. Vain fakta. -Riippuu siitä, miltä näyttää alussa.
Tarkoitan sitä, että valmistautuminen on minulle todella tuttua.
Olen tehnyt sitä aina ja tiedän siitä enemmän kuin mistään muusta.
Olen valmistautunut kauemmin kuin ajanut autoa.
Osaan todellakin valmistautua.
Esitän kysymyksen. "Destiny Hope Cyrus." Mitä sen takana on?
Mitä tarkoitat? Siinä on isot saappaat täytettäväksi.
Siitä minä yritinkin kysyä.
Selittivätkö vanhempasi nimeä koskaan sinulle?
Heidän mielestään kohtaloni oli tuoda maailmaan toivoa.
Kaunis ajatus. -Niin on.
Mutta aikamoinen taakka lapselle. -Totta.
Mutta luulen, että…
Se asetti alusta saakka tarkoituksen, jollaista meillä ei aina ole.
Joskus lapsia hankitaan vain siksi,
että vanhemmat haluavat nähdä sekoituksen toisistaan…
Tulen kohta!
Uber-kyytisi odottaa. Arvasin, ettet jää katsomaan.
Haenko äitini?
Äiti, en voi puhua enää, koska huuliani laitetaan.
Voisitko tulla jatkamaan?
Pitäisikö minun varautua tähän?
Äitini tietää, että puhumme glamista. Ja siitä hän tietää tosi paljon.
Kuulinko sanan "glam"? -Kuulit!
Sanoiko joku "glam"?
Hei. Miten menee? -Kuka sinä olet?
Entä sinä? Olet söpö.
Kun kerroin jännittäväni, Miley käski vain flirttailemaan.
Vastasin: "Sehän on helppoa." -Tässä on äitisi.
Se toimii.
Tunteiden manipulointi toimii aina. Naiset ovat hyviä siinä.
Istu alas, ole hyvä.
Hauska tavata. -Samoin.
Kiitos, kun soit minulle aikaa tyttäresi ja itsesi kanssa.
En halunnut jättää tätä väliin. -Tuo ei ole totta!
Ei olekaan. -Hän yritti välttää tämän.
Hän lähetti minulle eilen tekstiviestin.
"Hei, MC. Toivottavasti ymmärrät.
En taida pystyä juttelemaan Lettermanin kanssa."
Perheeni sanoo usein samaa.
Kaikki, mitä tiedän sinusta, on upeaa.
Työskentelet perheenjäsenesi eli nuoren tyttäresi kanssa,
valvot hänen elämänsä monia puolia -
ja silti teillä on loistavat välit.
Se on mahtavaa ja todistaa kykysi. Miten se on mahdollista?
Hänen on täytynyt olla kauhea jossain vaiheessa.
Oli aikoja, jolloin hän teki älyttömiä juttuja, joita jokainen lapsi tekee.
Tuo viimeinen osa jätetään usein pois.
Luin, että hänellä oli kotiintuloaika 20-vuotiaaksi saakka.
Totta. -Se on epäinhimillistä.
Amnesty International tulee tutkimaan asiaa.
Säännöt on tehty rikottaviksi. -Totta.
En aina noudattanut sääntöjä.
Tavoitteeni oli pitää Miley kotona niin kauan kuin mahdollista.
Suurin pelkoni oli se, että hän muuttaa kotoa pois.
Se olisi ollut taloudellisesti mahdollista jo ennen kuin hän täytti 18.
Lapset tekevät Hollywoodissa usein niin, mutta hän ei.
Hän pysyi kotona, enkä vääntänyt hänen kanssaan joka asiasta.
No niin, hankkikaa huone. Minun pitää valmistautua.
Voi luoja! -Mitä? Anteeksi. Täytyy mennä.
Hui! Täytyy lähteä. -Nyt on aika mennä.
Kaikki tavarat on luetteloitu.
Lauloitko "Flowersin" ensi kerran täällä? -Kyllä.
Miksi täällä ja juuri silloin? Kerro, mitä se laulu tarkoittaa -
ja mitä minun pitää tietää siitä.
Tämä on hyvä kysymys. "Flowersissa" on erityistä se,
että se on tarina ja laulu, jonka ansaitsin.
Tarina on rehellinen.
Eikä se ole lottovoitto. Biisit voivat joskus olla sellaisia.
Mitä se tarkoittaa? -Ne putoavat syliisi jotenkin.
Kuten biisi "Party in the USA". Se oli lottovoitto.
Kaikista maailman ihmisistä biisintekijät löysivät minut -
ja päättivät biisin sopivan minulle. Siinä kaikki.
Biisien tunnepitoisuus kertoo paljon.
"Party in the USA" on syvyydeltään erilainen,
ei vaan aiheensa puolesta vaan myös siksi, etten koe sitä tunnetasolla läheiseksi.
"Flowersiin" olen taas tunnetasolla todella kiintynyt,
koska elin sen joka tavua.
Pidin kappaleessa siitä, että sen teema on niin yksinkertainen.
Sitä kuunnellessa ei tarvitse ajatella liian syvällisesti -
oivaltaakseen, että itselleen voi ostaa kukkia.
Mutta todellisuudessa sitä on aika lujilla,
kun on sellaisessa tilanteessa.
Kun kirjoitin "Flowersin, pyörittelin kertosäettä kauan.
Aluksi kirjoitimme:
"Voin pitää kädestäni, mutten rakastaa itseäni niin kuin sinä."
Siinä oli 1950-lukulaisuutta, aitoa surullisuutta.
Kun menin kotiin, jäin pohtimaan sitä.
Enkä osannut päättää, koska molemmat tuntuivat hyviltä.
Molemmat tuntuivat elämänmakuisilta, erityisiltä ja rehellisiltä.
On eri asia saada rakkautta joltakulta toiselta.
Tuntuu erilaiselta ostaa kukkia itselle kuin saada niitä rakkaalta.
Ja sitten se puoli, että… En ollut edes ajatellut sitä niin.
En ollut ajatellut, että monet suhteesta etsimämme asiat -
voi toteuttaa itse, mutta ensin täytyy -
olla terve suhde omaan itseen ja rakastaa itseään sellaisena kuin on.
Mutta kappale myös korostaa asioita, joita suhteessa saattaa kaivata.
"Voin ostaa kukkia. Pystyn pitämään kädestäni."
"Niin, mutta toivoin vähän muuta."
Juuri niin!
Siksi se on minusta yksi surumielisimmistä biiseistä, joita olen tehnyt.
Oliko se puhdistava kokemus? Muuttuiko tilanteesi?
Biisin kirjoittaminen tuo tietyn tunteen, mutta kun on rakastanut sillä lailla,
se tuntuu aivan erilaiselta.
En ole koskaan ollut näin ylpeä biisini menestymisestä.
Siihen viittasin lottovoitolla. Tämä tuntuu ansaitulta.
Tuntuu erilaiselta, kun ihmiset oikeasti samastuvat siihen.
Se sai huikean vastaanoton. -Kyllä.
Onko kaikilla hauskaa?
Kuulin sinulta lainauksen, jota en täysin ymmärrä.
"Olen luova ihminen, mutta tiedän myös, että minut luotiin."
Niin meidät kaikki.
Selitä, mitä se tarkoittaa?
Synnyin luovaksi. Tiedän sen.
Kirjoitin lauluja pienestä saakka ja piirtelin abstrakteja asioita.
Olen luonnostani luova,
mutta minulla on erilaisia puolia kuten meillä kaikilla.
Joitakin niistä näytämme vain tietyille ihmisille, joitakin emme kellekään.
Minä tavallaan teen niin todella julkisella mittakaavalla.
Halusin tehdä selväksi, ettei se hahmo ole alter ego.
Se on todellakin olemukseni jatke. Sellainen olen luonteeltani.
En vain osaa elää elämää, joka ei ole totuudenmukaista,
Mutta me kaikki tiedämme, että -
monet asiat voivat olla totta, vaikka ne olisivat ristiriidassa.
Puhutaanko varhaisesta vaiheestasi viihdealalla?
Hannah Montanasta. Kerro, miten sait sen roolin?
Kuinka vanha olit?
Sinulle sanottiin koekuvauksissa, että olet liian nuori.
Mitä tapahtui? Pestattiinko joku vanhempi vai lykättiinkö tuotantoa?
Lykättiin. Minua ei ensiksi valittu rooliin.
Pilottijaksossa näytteli toinen tyttö. Jakso näytettiin sitten yleisölle.
Lapsille. -Kohderyhmä.
Hänestä ei pidetty. -Kakarat!
Aivan. Rakastan heitä siksi.
Olin varttumassa kotona Tennesseessä.
Yritin kasvattaa kulmahampaitani.
Olitko silloin koululainen? -Olin.
Sitten he soittivat ja pyysivät minua takaisin.
Koko perhe muutti Tennesseestä Los Angelesiin. Eli ketkä?
Aluksi vain minä… Äitini on parempi tässä.
Muistini on huono, koska perin myös narsismin isältäni,
enkä tiedä sisaruksistani mitään, lukuun ottamatta omaa osuuttani.
Vau. -Se on totta.
Eikä se haittaa.
Muutin Los Angelesiin. Siinä oli kaikki, mitä tiesin,
Niin nuorena olin vain innoissani,
kun pääsin Disney Channelille.
Eikö koulun ja ystävien jättäminen ahdistanut?
Olin innoissani. En pitänyt koulusta.
Minua kiusattiin kamalasti. -Millä perusteella?
Kun olin kuudennella luokalla, oli tosi vaikeaa…
On rankkaa olla tyttö yläkoulussa. Sinullahan on poika.
Tytön vanhempien maailma on ihan erilainen.
En näyttänyt yläkoulussa ihan parhaimmalta.
Olin myös hyvin pieni, joten isommat tytöt tönivät minua.
He käyttivät sekä henkistä että fyysistä väkivaltaa.
Pelkäsin käydä koulun vessassa.
Pelkäsin, että yksi kiusaajistani hakkaisi minut.
Koulu ei vain ollut minulle miellyttävä kokemus.
Sitten menit Disneylle.
Hämmästyin siitä, että kyseessä on -
menestynein tuotanto ja tv-kanaville myyty tuote -
yhtiön historiassa Jopa hiiriä menestyneempi.
Sarjan oheistuotteet tuottivat yli miljardi dollaria.
Missä vaiheessa tajusit olevasi hurjan onnekas?
Aloitko tajuta heti, että he ovat talutusnuorassasi?
Eivät he olleet talutusnuorassani, enkä…
Ehkä olivatkin, mutten tiennyt sitä.
Minä ja äitini emme ole niin laskelmoivia.
Ymmärsin vaikutusvaltani vasta vanhempana. En tiennyt aiemmin.
Oliko se hauskaa? Työtä oli paljon. -Kuten sanoin, se on hauskaa ja vaikeaa.
Se oli molempia.
Minulta kysyttiin hiljattain, kun olin syömässä ystävieni kanssa…
Pelasimme peliä, jossa oli syvällisiä kysymyksiä.
"Miltä täydellinen elämäsi näyttäisi?"
Täydellinen elämäni olisi tiivistelmä tv-sarjastani.
Olisin tavallinen päivisin ja supertähti iltaisin.
Haluaisin myös matkustaa maailman ympäri tuntemattomana.
Haluaisin tutustua kaupunkeihin, joissa olen käynyt kiertueillani.
Täydellisessä elämässä olisin sama tyyppi, mutta reissaisin tuntemattomana.
Olen kuullut monien sanovan haastatteluissa:
"Isäni on sankarini."
Minun kohdallani ei ole niin.
Tunsitko sinä sellaista isääsi kohtaan?
Äitini on minun sankarini.
Ja isälleni -
olen kiitollinen…
Ensinnäkin geeneistä. Perin hänen upeat hiuksensa.
Mutta hänellä on myös -
jalat maassa ja hyvä suhde todellisuuteen ja luontoon.
Niin on ollut tähteyden hetkilläkin.
Olen kiitollinen, kun sain seurata hänen esimerkkiään.
Hän tavallaan antoi minulle kartan,
joka kertoo, mitä kannattaa tehdä ja mitä ei.
Hän on opastanut minua molemmissa.
Luulen, että meillä on ollut hyvin erilainen kasvatus.
Isäni varttui hyvin köyhässä perheessä hyvin pienessä kaupungissa.
Vanhemmat erosivat, kun hän oli pieni. Isälläni oli aika rankka lapsuus,
ja minun lapsuuteni taas…
Voimme puhua vaikeista ajoista, kun läksyt ja vuorosanat tuottivat vaikeuksia,
mutta sain ruokaa ja rakkautta,
ja vartuin kauniissa isossa talossa. Isälläni ei ollut sitä.
Siksi tunnen myötätuntoa hänen lapsuutensa takia.
Se selvästikin loi miehen, jollainen hän nyt on ja joka on minulle todella rakas.
Isäsi oli varmaan yhtä tärkeä urasi alkuaikoina kuin äitisi.
Saako hän kiitoksista…
Puolet? Saman määrän kuin äitisi?
He ovat erilaisia. Heitä ei voi punnita samalla vaa'alla.
Olen varma, että ilman isääni…
Minua ei tietenkään olisi kirjaimellisesti olemassa,
mutta minua ei olisi myöskään olemassa juuri tällaisena, koska…
Luovana ihmisenä ja artistina isäni aivot toimivat tietyllä tavalla,
joka on tuonut turvaa omaan ajatteluuni.
Jotkut ideoistamme ovat hyvin samankaltaisia.
Ajattelen elämää paljon hänen näkökulmastaan.
Olen perinyt häneltä enemmän kuin sen, miten minut kasvatettiin.
Äitini kasvatti minut.
Onko epätodennäköistä, että vanhemmillasi olisi tasaveroiset roolit -
elämäsi varrella?
Onko aina niin, että toinen on läheisempi, riippuen siitä, miten asiat kehittyvät?
On muutakin kuin läheisyys.
Se liittyy siihen, kuinka äitini varttui ehjässä ja upeassa perheessä.
Äitini adoptoitiin. Hänet siis valittiin.
Hänen vanhempansa eivät voineet saada lapsia, joten he halusivat hänet.
Joten äitini tuli tähän maailmaan toivottuna ja rakastettuna,
ja hän sai mitä upeimman elämän.
Isoäitini hemmotteli hänet ja minut pilalle. Isälläni ei ollut sellaista.
Tuo on mielenkiintoista, sillä usein törmää siihen,
että äidin lisäksi myös isoäiti on ollut tärkeä.
Isoäitini on kaikki kaikessa. Tatuoin hänet käsivarteeni. Hän on tuossa.
Mummini. Hän johti faniklubiani kuolemaansa asti.
Hän vastasi jokaiseen fanien lähettämään kirjeeseen -
kuolemaansa saakka. Joka ikinen päivä.
Laitetaanpa tälle piste.
Et siis ole vieraantunut isästäsi.
Asiat ovat vain menneet omalla tavallaan.
Niin. Ja minusta on kaunista se,
että tiedän vanhempieni tehneen kaiken lastensa eteen.
Vanhempani tekivät paljon uhrauksia vuoksemme.
He toteuttivat kaikki unelmamme.
Olet raitis. Mitä se tarkoittaa?
Saatan ottaa silloin tällöin pienet savut äitini jointista.
Tosi harvoin, koska se on liian vahvaa.
Äitini ruoho aiheutti Wiz Khalifalle paniikkikohtauksen.
Itse asiassa perun sanani.
En polta enää äitini ruohoa, koska äskettäin hänen luonaan…
Poltin häneltä viimeksi ehkä pari viikkoa sitten.
Vaikka otin pienimmät mahdolliset savut,
tuntui, etten voi ajaa autolla kolmeen päivään.
En tiennyt, kuka olin. -Hui.
Polttiko hän silloin, kun asuit kotona? -Ei.
Itse asiassa me olimme saaneet ruohoa kiertueeltani.
Minä, taustatanssijat, bändi ja muut.
Olin sanonut äidilleni: "Tämä voisi tehdä sinulle hyvää."
Äidilläni oli ahdistusta ja univaikeuksia.
Ja hänellä oli hermot kireällä.
Kehotin kokeilemaan. Hän sanoi: "Hyvä on. Älä kerro kellekään,
koska olen kunnon kristitty…"
Hän rakasti sitä. Hän on polttanut ruohoa siitä lähtien.
Eli olet raitis sillä lisäyksellä, että otat savut jointista silloin tällöin.
Juuri niin. Enkä edes sitä!
Yleensä näyttelen sillä tavoin coolia äidilleni. En edes polta ruohoa.
Nurinkurista.
CBD on auttanut minua.
Miten se vaikuttaa? -Ei mitenkään!
Siinä se juju onkin. Pössyttelevät ystäväni… Siis äitini!
Äitini kysyy, mitä järkeä siinä on.
"Se on ruohoa, josta ei tule pilveen." "Hyödytöntä"
Mutta se auttaa minua jollain tapaa.
Mutta polttipa mitä tahansa, savu ärsyttää keuhkoja ja ruokatorvea.
Tästä tulee mieleeni sanonta, josta ystäväni Paul Shaffer piti…
Rakastan Paulia! -"Vegasin kurkku."
Paul piti hänen, sinun ja Bill Murrayn projektista.
Minäkin pidin siitä. Pääsimme laulamaan yhdessä Washingtonissa.
Olin paikalla. -Olitko?
En koskaan polta ruohoa ennen keikkaa.
Silloin ilmoitit olevasi pilvessä.
Miksi hitossa tein niin juuri sinä päivänä? En tiedä.
Muistatko, kun unohtelin sanoja? -En.
Sitten Paul Shaffer sanoi vain: "Otamme tämän uudestaan."
Sitten aloitimme alusta. -Sen muistan.
Niin ei ollut käynyt ennen. Ainoa kerta, kun unohdin sanat…
Huono ajoitus siinäkin. Olin Bonon kanssa Carnegie Hallissa.
Mikä läävä! -Päätin vetää kännit edellisenä iltana.
Jos kirjoitan kirjan, sen nimeksi tulee En koskaan enää kuullut Bonosta.
Kyse oli tosi kovasta jutusta. Silloin tiedät onnistuneesi.
Esiinnyn Carnegie Hallissa Bonon kanssa, ja päätin vetää kännit.
Kun juttelen kanssasi, kuulen erilaisia ääniä,
jotka tuovat mieleen tuntemiani laulajattaria.
Mietin, että kun olit lapsi ja löysit äänesi,
kenen äänellä lauloit silloin mielessäsi?
Et välttämättä omallasi. Ehkä jäljittelit jotakuta.
Me kaikki olemme kuin sekoituksia meitä inspiroineista asioista.
Stevie Nicksiä paljon.
Ja Tinaa paljon.
Dollya tietenkin.
Kun vartuin… En kuulosta Céline Dionilta, mutta haluaisin kuulostaa.
Entä Brittany Howard?
Rakastan häntä. Hänen kumppaninaan on nyt Shawn Everett,
joka teki Alabama Shakes -albumin. Brittany Howard on yksi suosikeistani.
Janis Joplin? -Tietenkin.
Lauloin Janis Joplinia, kun esiinnyin 100 000 ihmiselle.
Jotkut fanit tulevat katsomaan erilaisia puolia minusta.
Jotkut tulevat katsomaan sitä, jonka kanssa he varttuivat.
Jotkut toivovat "Party in the USA:ta", jotkut uusia biisejä,
Jotkut pitävät nykyisestä musastani, jotkut taas lainabiiseistä.
Kerron pienen tarinan Lettermaneilta.
Olin hämärässä huoneessani -
ja löysin laulamasi lainakappaleen.
Huusin: "Herranjestas!"
Vaimoni Regina juoksi sisään. Ei hän oikeasti juokse.
"Mitä täällä tapahtuu?" "Hän laulaa Pink Floydia!"
Sanoin: "Kukaan ei…" Anteeksi.
Ei kukaan versioi Pink Floydia. -Tein sen version ollessani Vegasissa.
Ehkä se olisi pitänyt jättää tekemättä Vegasin iHeartRadio -tapahtumassa.
Ei! Miksi?
En muista, kuka esiintyi ennen minua. Ehkä se meni jotenkin:
"Ja nyt Justin Timberlaken jälkeen -
Miley tulee laulamaan lauluja, joista kukaan ei välitä."
Mitä se kertoo minusta? -Tiedätkö mitä? Tein sen sinulle.
Kiitoksia. -Joku katsoo tätä leffaa kellarissa.
Joskus kuulee Pink Floydia, muttei koskaan…
Mietin: "Jestas, hän oli osa Pink Floydia."
Tein myös "A Boy Named Suen",
kun olin Etelä-Amerikassa Bangerz-kiertueellani.
Se meni niin kuin voit kuvitella.
Siitä ei tullut hittiä.
Se oli aikaa, jolloin ratsastin isolla hodarilla ja liu'uin omaa kieltäni pitkin.
Sitten pidin tauon ja vedin "A Boy Named Suen".
Paikassa, jossa on kielimuuri.
Vitsi ei siis mennyt perille.
Minusta se on ihailtavaa,
sillä vaikka mennäänkin kuuntelemaan artistin omaa musiikkia,
on mahtavaa, kun tulee yllätysnumeroita. Olin iloisesti hämmästynyt.
Sinä olet -
yksi harvoista ellet jopa ainoa heteromies,
joka on tullut näihin esityksiin. Näihin kutsutaan.
Ja pitää tavallaan olla homo saadakseen kutsun.
Toinen lempi-Davideistani on David Byrne. Hän pyysi minut Stop Making Senselle.
He julkaisevat albumin biisit uudelleen eri artistien versioina.
Teen asiat omalla tavallani.
En vain versioinut biisiä, vaan kirjoitin sen uudelleen.
Ja… Ihan totta.
Ja tulkintani kuulosti siltä kuin -
David Byrne laulaisi Johnny Cashin esittämää Kylie Minoguen biisiä.
Tämä versio on se.
Soitamme sen sinulle.
Kuka haluaa kuulla Tennesseen ranskaa?
Kiitoksia.
Laulatko David Byrnen osat?
En tiedä, keitä te olette.
En tiedä, miten pääsitte tänne. mutta ymmärrätte,
kuinka onnekkaita olette todistaessanne tätä, niinhän?
Kaunis instrumentti, ihana nainen.
Ja oli kiva tavata Tish.
Tämä tuntui niin hyvältä, että aloin miettiä, olenko sittenkin homo.
Teemme testejä, ja palaan asiaan.
Jumalan siunausta ja kiitos.
Miley Cyrus.
Kapenevat lahkeesi panivatkin jo miettimään.
Olen iloinen, että se valkeni sinulle.
Palm Springs on parin tunnin päässä. Voit aloittaa alusta.
Tekstitys: Sami Haapasalo