Du ville præsentere mig. Nu præsenterer jeg dig i stedet.
David Letterman er her.
David Letterman bad mig være med i hans show.
Vi gør det på min måde.
Jeg sagde, "Du kan være med i mit show."
Så dette er mit show.
Hvor vild synes I jeg skal være med denne sang?
Skal jeg være så vild som muligt?
Okay.
Min største frygt var at blive fyret. Lyder det ikke bare sjovt?
Når de sagde, "Du kan ryge ud…"
"De er trætte af dig." Der tænkte jeg, "Gudskelov."
Jeg var slet ikke glad for at lave det.
"Du! Optagelserne er aflyst."
Ja, det var det fedeste. Helt ærligt.
De lovede regn. Jeg: "Åh, fedt!"
Har du trukket dig fra ting, du fortryder bagefter?
Har du kastet dig ud i ting, du fortryder bagefter?
Jeg afviste næsten at sidde og tale med dig,
og jeg mener det.
-Jeg ved altid… -Hvorfor ville du gøre det?
Fordi jeg er lidt…
Jeg er forsigtig med at tale om mig selv,
og jeg var nervøs for at skulle sidde her på Chateau Marmont,
som er et andet hjem for mig,
i et såkaldt realistisk miljø.
Jeg skal føle mig tryg, fordi jeg så ofte
har følt mig udsat.
På grund af fans,
der jagter min tourbus.
Der har været så meget af "showet skal fortsætte,"
og jeg indser nu, at det godt kan fortsætte.
Men at "showet skal fortsætte," det accepterer jeg ikke længere.
Det fortalte jeg dem til Grammy Awards.
Til generalprøven, dagen før showet,
spurgte producerne, "Fungerer det her?"
Jeg sagde, "Ja, jeg tror, jeg gør det."
Og de så ud som om de skulle kaste op.
De spurgte, "Hvad mener du?"
Jeg sagde, "Tja, jeg… Jeg laver det sikkert."
Det var de ikke glade for,
for "Flowers" var vigtig for showet.
Det var vigtigt at jeg optrådte.
Den aften til showet,
så det ud som en stor hyldest af kvinder i musik nu.
Er du venner med alle de kvinder? Mødes i privat og…
Jeg er ikke særlig aktiv.
Ikke rigtigt en del af mit fællesskab
af andre kunstnere og entertainere og berømtheder.
Det føles bare ikke som mig.
Men der er visse kunstnere og…
Som Beyoncé, som jeg har… Jeg mener, ligesom os.
Vi har kendt hinanden længe.
Da jeg var 15,
optrådte jeg med Beyoncé og alle pigerne.
Jeg stod klemt inde mellem Rihanna og Beyoncé,
og de var voksne og smukke, nok på min alder nu.
De stod og så vidunderlige ud.
Jeg er en lille pige, har akne, har bøjler bag på mine tænder,
og her står Mariah Carey, der drypper i diamanter,
og Beyoncé var så sød mod mig.
Så det skabte
et omgående forhold til hende,
der måske gik lidt dybere.
Vi har ikke snakket om det før. Måske er du og jeg
faktisk bedre venner, men Beyoncé og jeg har bare…
Det er noget, der har varet ved,
så jeg er en del af det, men det handler om kvalitet, ikke kvantitet.
Jeg er ikke særlig aktiv.
Jeg ved, dette er dit show. Men det minder mig om en historie.
-Ved du, hvem Johnny Carson er? -Selvfølgelig.
Og for mig, Johnny Carson…
Første gang jeg lavede Tonight Show,
han er her, og jeg er der, og man kigger over,
og det er, som om man pludselig tænker,
"Jeg har set ham på pengesedlen. Det er sgu da Abe Lincoln!"
-Sådan var det. -Ja.
-Og det forsvandt aldrig. -Ja.
Og af en eller anden ukendt grund,
så inviterede han mig på middag.
Vi gik ud og spiste. Og sidste gang vi mødtes,
sejlede vi rundt i hans yacht.
-Sådan. -Dejligt!
-Og jeg hadede det. -Beyoncé har også en yacht.
Så af alle, jeg kunne være venner med,
var det den med en yacht.
Så du og jeg er ens!
-Som tvillinger! -Vi har ligheder.
-Miley? -Ja?
Hvordan er dette anderledes end processen før et turnéshow?
Jeg er ikke i et omklædningsrum.
-Jeg er på et smukt, historisk hotel. -Virkelig?
Ja, men det er sportsarenaer.
I et omklædningsrum,
og du har badetøfler på i badet, ellers får du fodsvamp.
De siger, "Hvor er det cool."
"Vores hold klæder om her."
Jeg tænker, "Jeg vil ikke i bad med hele fodboldholdet…"
Hvis du skulle gøre dette her for resten af…
Lad os sige de næste fire år. Små spillesteder rundt omkring.
Shows, som det vi har i aften.
Ville det være okay?
Kedsomhed er tortur for mig,
så jeg ville ikke forpligte mig til fire år,
hvis jeg nu kedede mig.
Klart.
For det kan ske.
Men du laver ting du kan lide at lave.
Efter to et halvt år er det måske knap så sjovt
som to et halvt år før.
Så du stopper måske helt.
Og ikke, "Jeg tager Madison Square Garden."
Måske Ritz eller Four Seasons.
Men på et tidspunkt er hemmeligheden ude. Lige nu er det kun for invitationer.
Meget eksklusivt.
Så lige nu er det helligt.
Her er vi på Chateau Marmont.
Og det er lige dig. Hvad er godt her? Hvad er forbindelsen?
Det er et dejligt sted.
Ja.
Hvem som helst kan komme her.
Man ved aldrig, hvem man møder.
Og det er et meget legendarisk og ikonisk hotel i LA,
og det er velfortjent.
Bygget i 1929.
-Ja, meget historie. -Først som lejligheder, nu et hotel.
For et års tid siden,
sagde en af mine venner,
"Miley optræder med shows i lobbyen på Chateau Marmont,
og hun gør det for at se…" Jeg ved ikke.
Du prøvede at opleve noget andet. Det lå lige op til din
optræden til Grammy.
-Hvis det gik godt, så… -Ja.
-Korrekt? -Lidt.
Jeg havde et show i Mexico City
et år fra første gang jeg optrådte på Chateau Marmont,
og det var en hård oplevelse.
Den var lige efter vores Covid-lockdown.
Og der var omkring 130.000 mennesker.
-Det var… -Mexico City.
Og det var bare overvældende.
En lille intim flok.
Var det det største antal publikummer for dig?
Måske, eller tæt på.
Jeg har turneret. Jeg har været på stadioner hele mit liv og…
-Er det ikke vildt? -Man er isoleret.
Været på stadioner hele livet.
Udover enkelte professionelle sportsfolk kan de færreste sige det.
-Selv da jeg var baby… -Det er skørt!
…præsenterede min far mig for mængden som en anden Simba, og…
Ren Simba!
Og jeg har faktisk altid elsket det.
Jeg græd aldrig. Jeg ville gerne selv.
Jeg elskede det, og da jeg var gammel nok
til at være på egen hånd, så gjorde jeg det.
Jeg prøvede at tage mikrofonen og synge.
Jeg altid været omkring store menneskemængder.
Men da jeg så blev låst inde og var i isolation i over et år,
og så bliver kastet ud til over 130.000 mennesker,
så var det overvældende.
Det kunne jeg ikke lige kapere,
så det gav mig en masse angst.
Men det med hotellet.
Vi boede der efter mit show i Mexico.
Og det var i november, og et år senere, i november sidste år,
var mit første Chateau-show, på eget initiativ,
et par dage før min fødselsdag, og min fødselsdagsgave til mig selv
var at genfinde min kærlighed til at optræde,
og til at vide, at musik kan være
for tusinder eller millioner af mennesker, men det
kan også bare være for dine nære.
-Eller en gave til dig selv. -Men den samme glæde, nok mere.
Med følelsen af, "Det er kun for venner."
Ikke som…
Hvad man kalder 130.000 mennesker, der ser på dig.
Og du kendte til Chateau Marmont?
Ja, jeg har haft det rart her.
Også vigtigt. En fælles historie.
For mig personligt føler jeg, at der er en…
En slags "hvis væggene kunne tale"-følelse her.
Jeg så dit ansigt ændre sig da du sagde, du havde det rart her.
-Ja. -Det kan jeg godt sætte mig ind i.
Ja, det er rart her.
Jeg er glad for at få en chance for at tale med dig,
Det er nok kun underligt for mig,
hvorfor jeg er så begejstret.
Andre forstår det næppe.
Du og jeg har mødt hinanden før.
Mindst én gang, måske to gange før.
Jeg havde et aftenshow på CBS.
Du var gæst i det show. Jeg tror, det var i 2010.
Ja, nemlig.
Her er den dejlige, den talentfulde Miley Cyrus.
-2010. -Det var i 2010.
På grund af min beklædning og min frisure.
-Ja. -Det sker ikke igen.
For mig eller andre.
-Du var 17, ikke? -Jo.
Så jeg vil høre fra dig nu, hvad var dit perspektiv?
Hvor var du da?
Hvor var du som 17-årig? Og er du et helt andet sted nu?
Jeg havde så travlt dengang i mit liv som ung.
-Lavede du stadig Hannah Montana? -Ja, det gjorde jeg.
Før det sluttede.
Ja, jeg fandt bare mig selv
og min egen identitet, væk fra det.
For jeg havde spillet den person hele mit liv.
Og det var lidt…
Det ændrede mig vel på den måde, at jeg udviklede mig selv
og karakteren på samme tid.
Så jeg føler, at jeg er blevet sammenvævet med den karakter.
Den figur er næsten i live og som den jeg er.
Så ja, jeg er meget anderledes fra den person,
for mange år siden.
Men der er også meget som stadig det samme.
Og var det… Og igen er det kun til mig. Var det en god oplevelse for dig?
-Jeg husker det, men jeg… -Sikke en ros.
Hør her, jeg husker bare, at jeg havde noget på
som jeg troede var vildt sejt i 2010.
Og nu, når jeg ser billeder af mig, der sidder ved siden af dig.
Sådan bliver mit hår aldrig igen.
-Det samme gælder nok for mig. -Jeg bar læderbukser med svaj.
Jeg ville bare fjerne mig fra Hannah Montana.
Hannah handlede mere om en sød nederdel og Doc Martens,
og jeg ville sikre mig, at alle vidste at jeg ikke var den person.
Var det begyndelsen
til din rejse væk fra den identitet?
Da jeg mødte dig, var jeg nok
et år eller to inde i min…
-Rejse væk? -Ja.
Jeg havde ikke forladt showet, men jeg var begyndt at opleve livet.
Jeg havde prøvet at være fuld.
Drukket, og sikkert prøvet pot.
Jeg husker faktisk der var en producer på settet,
og han sagde, at denne løve ikke ville tilbage i buret.
For jeg lige havde fundet en vildskab i mig selv,
som jeg ikke havde set.
"Løven vil ikke tilbage i buret."
Og jeg husker, at alting ændrede sig
da jeg begyndte at opleve mit liv.
-Og så… -Ting, som 17-årige oplever.
Ja.
Du opfattede dig selv som åben da du var meget yngre.
-Ja. -Du ønskede det.
Det beviste din ærlighed over for verden.
Sådan var jeg.
Jeg har kun kendt til ærlighed.
Mine forældre, min mor, som du skal møde…
-Tish. -Tish. Hun er bare ærlig.
Hun er bare sig selv.
Min mor er bare den varmeste,
mest karismatiske, sprudlende, ærlige person,
og det har jeg arvet fra hende, men jeg delte alt, hvad jeg følte,
fordi jeg troede, at det var det ærlighed betød.
Og nu har jeg lært, at Dolly som er min gudmor, gør det bedst.
Hun er Dolly.
Hun er sig selv, men der er lag.
Det skaber en slags…
Vi føler os så tæt på hende, men vi føler ikke, vi kender hende helt.
Der er stadig ting som forbliver hellige for hende.
-Også dele af vores forhold. -Lad os tale om Dolly.
Man nævner ikke Dolly Parton…
-Og bare går videre. -"Den Dolly Parton?"
"Nej, ikke den Dolly Parton."
Forholdet begyndte da du var et lille barn,
Tre år gammel, fem, otte?
Jeg husker ikke vores første møde. Jeg var så ung.
Min far og hun arbejdede sammen i 90'erne, og så…
På turnéer, koncerter, den slags?
Ja, de lavede musik, og han turnerede vist med hende.
Og så spillede hun min gudmor i tv-programmet.
Det passede bare.
Det er det, jeg mener med at min
karakter blev en del af min virkelighed.
Der betød…
Fordi jeg udviklede mig
som menneske i den tid, var der dele af mig
hvor jeg ikke kunne se forskel.
Dele af mig er sådan,
inklusive lidt af mit forhold til Dolly.
Hannah Montana er berømt for at have en paryk på
og har en anden personlighed som hun kan slukke for,
være en almindelig pige om dagen og superstjerne om natten.
Og det er lige det Dolly har gjort stort set hele sit liv.
Men hun har altid parykken på, og hun er altid i "Dolly".
-Det handler ikke om… -"Hun er altid i Dolly."
Det handler ikke om at hun skabte en ydre karakter.
Du har fortalt noget vi ved om hende,
som kom godt omkring, men dog ikke var helt afslørende.
Fortæl os noget lidt mere usædvanligt om Dolly.
-Først og fremmest Dollywood. -Ja.
De trykker bare penge derovre. Gør de ikke?
En af de ting, jeg kunne sige,
er, at hun faktisk spiser den mad.
Hvis hun spurgte mig, hvad jeg ville spise…
Hun spiser Dollywood-maden.
Noget jeg kunne fortælle om Dolly
uden at afsløre den hellige del af vores forhold til alle.
Hun ikke er bange for de svære samtaler.
Giv os et eksempel på det.
Jeg havde en, hvor jeg sagde,
"Skal jeg optræde til Grammy-showet eller ej."
Og hun sagde, "Selvfølgelig skal du optræde,
og du dukker ikke bare op, men du viser dig frem,
og du skal vise alt det du har et byde på."
Og hun sagde, "Og glem ikke dit udseende."
"Håret, makeuppen, hele pakken."
Det er som en rustning for os, og hun sagde til mig…
Hun har en god måde at sige det på.
"Du gør dig, og jeg gør mig og sammen er vi os."
Jeg skulle ikke være Dolly.
Hun sagde ikke, jeg skulle være fabelagtig.
Hun sagde, jeg skulle være mig.
Glam er faktisk meget interessant.
-Fordi jeg ved… -Du kaldte det glam.
-Og det er bare makeup. -Glam.
Ja, men som vi sagde, der er en hensigt bag.
-Den mand så ondt på mig! -Det er glam!
-Han så på mig som… -"Det er ikke makeup!"
"Det er glam!"
Undskyld.
Men du måtte studere mig før vi havde denne samtale.
Jeg har også studeret dig, og du har set sådan ud i lang tid.
Godt eller skidt?
-Det er bare et faktum. -Det kommer an på, hvordan man var før.
Det, jeg siger, er,
at processen er noget der er meget velkendt for mig.
Jeg har altid gjort det.
Det er noget, jeg ved mere om, end noget andet.
Jeg har gjort mig klar længere, end jeg har kørt bil.
Jeg ved, hvordan man gør. Er du med?
Lad mig spørge dig. "Destiny Hope Cyrus."
-Ja. -Hvad handlede det om?
-Hvad mener du med det? -Det er et…
Store forventninger.
Det er det, jeg mener.
-Tja… -Har dine forældre sagt noget om det?
De mente, det var min skæbne at bringe håb til verden.
-Det er smukt. -Ja.
-Men meget at belaste et barn med. -Ja, og efterhånden…
Men jeg tror, at…
fra begyndelsen satte det en intention, som vi ikke altid har.
Nogle gange er hensigten med at få børn bare,
"Hvordan mon en blanding af os ville se ud?" Hov!
Jeg kommer straks.
-Uber venter vist. -Ja!
Du skynder dig væk, hvad?
Skal mor komme?
Mor. Jeg kan ikke tale mere for jeg får lavet mine læber.
Kan du tage over?
Skal jeg være bekymret?
Nej, hun ved, vi taler om glam. Så hvis du taler om glam,
så kan vi snakke længe.
-Hørte jeg glam? -Du hørte glam!
Sagde nogen "Glam"?
Hej.
-Goddag? -Hvem er du?
-Jeg lyver.
Du ser sød ud.
Jeg sagde, "Jeg er nervøs." Miley sagde så, "Bare flirt med ham."
-Sådan. -Det virker.
Er dette din mor?
Hvad? Det virker.
Følelsesmæssig manipulation.
Kvinder er så gode til det.
-Sæt dig ned, mor. -Okay.
-Godt at se dig. -I lige måde.
Tak for din tid
med din datter og dig selv.
Jeg har glædet mig.
-Jeg var… -Det er ikke sandt!
-Det er ikke sandt. -Hun ville ikke.
Hun ringede til mig og… Nej, hun sendte mig en sms.
"Hej, MC. Jeg håber virkelig, du forstår."
"Jeg kan ikke tale med Letterman."
-"Jeg er nervøs." -Det siger min familie også.
Ja.
Alt, hvad jeg ved om dig, er fantastisk.
For at arbejde med et familiemedlem,
din unge datter, og samtidig føre tilsyn med
begge aspekter, eller flere aspekter af den eksistens
og stadig opretholde et lykkeligt forhold
er flot. Og det gør dig stor ære.
Og hvordan gør man det?
Hun må have været ustyrlig på et tidspunkt.
Hør, der var tider hvor hun lavede skøre ting
som alle børn gør.
"Det gør alle børn." Den del udelader de.
Men jeg har også læst at hun havde udgangsforbud, indtil hun var 20.
-Ja. -Det er umenneskeligt.
Amnesty International kommer og undersøger det.
-Hør, regler kan brydes. -Det er sandt.
Jeg overholdt det ikke nødvendigvis.
Men det var mit mål at holde Miley hjemme
så længe som muligt.
Og min største frygt var, at hun flyttede.
Hun havde helt sikkert penge nok til at kunne flytte, før hun var 18,
og det ser man tit med børn i Hollywood,
men ikke hende.
Hun blev hjemme, og jeg tror jeg valgte mine kampe med hende.
Okay, I to.
Få jer et værelse. Jeg er ude.
-Åh gud! -Hvad? Beklager. Jeg skal videre.
-Altså! -Sikke noget at sige.
-Jeg går nu. -Afsted.
-Jeg går med. -Jeg ved, at alt er registreret.
Første gang du sang "Flowers" var her?
-Er det korrekt? -Ja.
Og hvorfor det sted? Hvorfor det tidspunkt?
Og fortæl mig om den sang, hvad den betyder,
og hvad du ellers kan fortælle.
Nu skal du høre.
Det særlige ved "Flowers"
er, at det er en historie og en sang
som jeg fortjente.
Historien er ærlig.
Og det er ikke en lodseddel.
Nogle gange får du lodsedler.
-Hvad betyder det? -At de falder ned i skødet på dig.
-Aha. -Som "Party in the USA."
Det var en lodseddel.
Af alle mennesker i verden,
udvalgte sangskriverne mig,
og mente, jeg havde stemmen til den.
Og jeg tror, du kan se det i den sangs resonans.
Du kan se forskel på dybden af en sang som "Party in the USA."
Ikke kun i selve emnet, men i den følelsesmæssige afstand
som jeg har fra den.
Ikke som en sang som "Flowers" som jeg er følelsesmæssigt knyttet til
fordi jeg gennemlevede det hele.
Det, jeg kunne lide ved den, er,
at temaet er så enkelt.
Den er ikke…
Man behøver ikke tænke for dybt
for at finde på, "Ja, jeg kan selv købe blomster."
Men i praksis
er det ret stort, når du sidder i det rod.
Ja, sagen er,
at da jeg skrev "Flowers," gik jeg frem og tilbage på omkvædet.
Først havde vi skrevet,
"Jeg kan holde min egen hånd, men ikke elske mig, som du kan."
Og det var mere 1950'erne-agtigt. Det var trist.
Og da jeg tog hjem, var jeg i tvivl.
Jeg kunne ikke beslutte mig fordi begge føltes sande.
Begge føltes lige levende,
og begge føltes rigtige og ærlige for folk.
Der er forskel på at få kærlighed fra en anden.
Noget andet selv at købe blomster
end modtage dem fra en, der holder af dig.
Og så… Jeg havde aldrig tænkt på det på den måde.
At så mange af tingene som vi leder efter i et forhold,
kan vi bare bringe til os selv. Men først skal du have,
ikke kun et sundt forhold med dig selv,
du må elske at være dig.
Men det fremhæver også de ting
du måske savner om at være i det forhold.
"Jeg kan selv købe blomster og holde hånd."
"Det var ikke lige det, jeg håbede på."
-Ikke? Præcis. -Ja.
Det er en af de mest sørgelige…
Måske den mest triste sang jeg har skrevet.
Var det lindrende?
Har det bragt dig et andet sted hen?
At skrive den føles på én måde. Men at mærke at andre elsker den
føles helt anderledes.
Jeg har aldrig før følt mig så stolt af en sang,
og det er det, vi talte om, lodsedlen.
Jeg fortjente det,
det føles anderledes når folk virkelig forholder sig til det.
-Og responsen var overvældende. -Ja.
Hvordan går det? Har I det sjovt?
Ja!
Vi var gode
Guld
En drøm, der ikke kan sælges
Vi var de rette
Indtil vi ikke var
Vi byggede et hjem
Og så det brænde ned
Ja, jeg ville ikke forlade dig
Jeg ville ikke slås
Jeg begyndte at græde
Så huskede jeg
Jeg har Alaïa på
Jeg kan selv købe blomster
Selv skrive mit navn i sandet
Tale med mig selv i timevis
Sige ting, du ikke forstår
Jeg kan danse med mig selv, ja
Jeg kan holde min egen hånd
Ja, jeg kan elske mig bedre End du kan, skat
Male mine negle kirsebærrøde
Der passer til de roser, du efterlod
Ingen anger, Jeg fortryder intet, skat
Jeg tilgiver hvert ord, du sagde
Men jeg glemmer ikke
At jeg ikke ville forlade dig, skat
Jeg ville ikke slås
Jeg begyndte at græde
Så huskede jeg, at jeg er sammen med jer
Jeg kan selv købe blomster
Selv skrive mit navn i sandet
Tale med mig selv i timevis
Sige ting, du ikke forstår
Jeg kan danse med mig selv hele natten
Jeg kan holde min egen hånd
For jeg kan elske mig bedre end du kan
Kan elske mig bedre Jeg kan elske mig selv bedre, skat
Kan elske mig selv bedre Jeg…
Jeg ville ikke forlade dig Det gør jeg
Jeg ville ikke slås
Jeg begyndte at græde og så huskede jeg…
Jeg kan selv købe blomster
Skrive mit navn i sandet
Tale med mig selv i timevis
Sige ting, du ikke forstår Men det gør du aldrig
Jeg kan danse med mig selv, ja
Jeg kan holde min egen hånd
Ja, jeg kan elske mig selv bedre end…
Jeg kan elske mig selv bedre, end du kan
End du kan
Der er et citat, jeg hørte fra dig som jeg ikke helt forstår.
"Jeg er en kreativ person, men jeg ved også, at jeg blev skabt," og…
-Det er vi alle. -Ja.
Forklar det lidt nærmere. Hvad betyder det?
Jeg er født kreativ. Det ved jeg.
Siden jeg var lille, har jeg skrevet sange og tegnet abstrakte og sære ting.
Så jeg er kreativ,
men der findes forskellige sider eller personligheder af mig,
og nogle af dem, viser jeg kun til visse.
Nogle af dem, viser vi aldrig til nogen.
Så det er sandt for mig
i et mere offentligt omfang,
men jeg ville sige, at den personlighed ikke er et alter ego.
Det er absolut en forlængelse af min essens.
Det er min natur. Den, jeg er.
Jeg har det bare ikke i mig ikke at leve i en sandhed,
men vi ved jo alle,
at der er ting, der kan være sande, selv når de er modsigende.
Kan vi tale om starten på dit showbusiness-liv?
Hannah Montana. Fortæl mig, hvordan det sker.
Hvor gammel er du…
Der var en audition, og de sagde, "Nej, du er for ung."
Og hvad så?
Tog de en ældre eller udskød de produktionen?
Ja. Da de første gang castede,
tog de ikke mig, og de skød en pilot med en anden pige,
og så viste de den til folk.
-Til børn. -Fokusgruppe.
-Hun ramte ikke. -Møgunger!
Ja ikke? Jeg elsker dem for det.
Og så var jeg hjemme i Tennessee og voksede mig større.
Jeg var ved at få hjørnetænder.
-Du gik i skole? -Ja.
Nemlig.
Og så ringede de til mig, og sagde, "Kom herud igen."
Når du siger, "Hele familien flyttede til LA."
Hvem taler vi om?
I starten var det bare mig… Min mor er bedre til det her.
Jeg har arvet den narcissisme fra min far,
at jeg intet husker om mine søskende,
bortset fra den del, jeg var i.
-Wow. -Så… Det er rigtigt.
Det er okay.
Jeg skulle flytte til LA. Og det var alt, jeg vidste,
og jeg var glædede mig til at være på Disney Channel, fordi jeg så den.
Du var ikke bange for at forlade skole, venner?
Bare glad. Jeg kunne ikke lide skolen.
Jeg blev mobbet vildt meget.
Mobbet af hvilken grund?
Da jeg gik i 6. klasse var det bare svært at…
Det er bare svært at være pige der.
Du har en søn, ikke?
At have en pige,
det er en anden verden.
Så igen, jeg klarede mig ikke godt.
Jeg var også meget lille.
Så de større piger skubbede til mig fysisk.
De var både verbalt voldelige og reelt voldelige.
Så jeg var bange for at gå på toilettet i skolen
for jeg var bange for at få bank af en af dem.
Jeg havde bare ikke en behagelig oplevelse i skolen.
Så du kommer derhen, og nu er det Disney.
Og jeg var chokeret over det faktum,
at det var Disneys mest
succesfulde produktion indenfor tv,
endda mere end Mickey.
Og at de solgte merchandise
for i alt over en milliard dollars.
På hvilket tidspunkt tænkte du, "Hvor er jeg bare heldig"?
Begyndte du at indse, "Jeg har krammet på de røvhuller?"
Jeg tænkte vist ikke, jeg havde krammet på dem, og jeg…
Det havde jeg vel, men jeg vidste det ikke.
Mig og min mor, vi tænker ikke sådan.
Så jeg kendte ikke min magt, før jeg blev ældre.
-Jeg vidste det ikke. -Var det sjovt? Hårdt?
Som jeg sagde, det er sjovt og hårdt,
Ja, det var begge dele.
Jeg blev spurgt forleden
til en middag med mine venner…
Vi legede med at stille dybdegående spørgsmål.
De spurgte mig hvordan mit perfekte liv var.
Og mit perfekte liv ville faktisk være som i mit tv-show.
Normal person om dagen og en superstjerne om natten.
Og et af mine ønsker er at rejse verden rundt anonymt,
at kunne opleve byer som jeg har set, men kun på turnéer.
At være præcis den, jeg er lige nu, men at kunne rejse anonymt.
Jeg hører mange sige, i forskellige interviews,
min far er min helt.
Det sker så ikke hjemme hos mig.
Følte du nogensinde sådan med din far?
Min mor er min helt.
Og med min far,
er jeg taknemmelig for…
Først hans gener.
Min far har flot hår, og det fik jeg.
Men han har også haft
et forhold til det virkelige liv og til naturen,
selv da han var superberømt.
Jeg er taknemmelig for at kunne
at se ham gå foran mig.
Han har næsten givet mig dette kort over
hvad man skal gøre og hvad man ikke skal gøre,
og han har vejledt mig i begge dele.
Og jeg tror
ham og jeg, vi voksede helt forskelligt op.
Måden min far voksede op,
de var fattige i en meget lille by.
Hans forældre blev skilt da han var lille.
Min far havde en hård barndom,
og min barndom…
Der har været svære tider og kampe.
Lave lektier eller lære replikker,
men jeg havde mad og kærlighed.
Jeg voksede op i et smukt stort hus, og det havde min far ikke,
og så har jeg meget empati og medfølelse
for hans barndom,
som tydeligvis skabte manden
som han er nu, og som jeg har stor kærlighed til.
Men han må have påvirket din mor
i din tidlige karriere
og få noget af æren for…
50 procent? Samme mængde som din mor får eller ej?
De er anderledes. De kan ikke vejes på samme vægt.
Ja.
Uden min far…
Ikke kun bogstaveligt, men jeg ville ikke sidde her,
for hvem jeg er som person, den person ville ikke eksistere, fordi…
Min far som kreativ og som kunstner, den måde, hans hjerne fungerer,
har altid fået mig til at føle sikrere i mit eget sind
fordi vi er meget ens i nogle af vores idéer.
Så jeg tror meget af hans perspektiv om virkeligheden og livet,
har jeg arvet fra ham mere end fra min opdragelse,
som min mor stod for.
Er det usandsynligt at begge forældre deler lige roller
gennem dit liv
Er det altid den ene eller den anden,
der er tættere på, som tingene udvikler sig, som de…
Det er bare ikke nærheden.
Jeg tror, det er kapaciteten, hvor min mor voksede op
i en fuldstændig intakt, dejlig familie.
Min mor blev adopteret. Så min mor blev valgt,
og hendes forældre kunne ikke få børn.
Så de ønskede lige præcis hende.
Så min mor kom ind i denne verden
og blev elsket og fik det smukkeste liv.
Min bedstemor forkælede, ikke kun hende, men også mig.
Det havde min far ikke.
Det var interessant fordi ofte ser man,
at ikke bare moderen er vigtig,
men også hendes mor.
Min bedstemor er alt.
-Er det rigtigt? -Hun er tatoveret her.
Hun styrede faktisk min fanklub, indtil hun døde.
Og hun besvarede hvert eneste brev
indtil hun døde, hele dagen lang.
Men for at sætte punktum,
Der er ingen fremmedgørelse her med din far.
Det er bare sådan tingene er.
Ja, det der er så smukt er,
at mine forældre, de tjente deres børn, og det ved jeg.
Mine forældre tjente os og ofrede så meget for os.
Alt, hvad vi drømte om, det gjorde de muligt.
Du er ren? Hvad betyder det?
Jeg kan måske lige snupper et lille sug fra min mors joint.
Ikke så tit, fordi den er for stærk.
Min mor rystede Wiz Khalifa fordi den var så stærk,
så jeg trækker det tilbage.
Jeg ryger det ikke mere. For den anden dag kom jeg forbi…
Det var nok den sidste gang jeg røg hendes hash,
og jeg gik ind og tog det mindste sug,
og jeg kunne ikke køre bil i tre dage.
-Og jeg vidste ikke, hvem jeg var. -Ups.
Røg hun da du boede hos hende?
Nej. Vi havde faktisk fået noget hash
på en turné,
mig, danserne, bandet og alle.
Jeg havde før sagt, "Jeg tror, det kan være godt for dig."
Hun var anspændt. Hun havde svært ved at sove.
Var bare generelt lidt irritabel.
"Det er godt for dig."
Hun siger, "Okay, men sig ingenting
fordi jeg er en god kristen kvinde…"
Men hun var vild med det og har røget hash lige siden.
Okay, så nu tanken om, at du er ren…
Så du er ren bortset fra et par sug på en joint.
Et par hiv, og det er…
Og ikke engang det! Som…
Jeg vil bare se sej ud for mor.
-Jeg inhalerer ikke engang. -Det er jo helt omvendt!
Og jeg tror, at CBD virkelig har hjulpet mig.
-Hvilken effekt har det? -Nul! Det gør ikke noget.
Præcis. Mine stenede venner…
Min mor! "Mine stenede venner." Min mor siger,
"Hvad er pointen?"
"Jeg bliver bare ikke høj."
-"Ubrugeligt!" -Ja.
Men det hjælper mig på nogle andre måder.
Men røgen, jeg er ligeglad med, hvad du ryger,
Det er stadig irritation i lungerne, dit spiserør…
Det minder mig om sætningen som min ven Paul Shaffer elskede højt…
Elsker Paul!
-"Vegas hals." -Ja.
Paul elskede det da I og Bill Murray optrådte sammen.
Også jeg.
Vi sang sammen i Washington.
-Jeg var der. -Var du?
Og jeg har aldrig røget hash før en koncert.
Jeg kan huske, du stolt meddelte, at du var skæv.
Hvorfor fa… Hvorfor så lige den dag?
Ingen anelse.
-Jeg glemte ordene! -Det husker jeg ikke.
Så sagde Paul Shaffer bare,
"Den tager vi igen."
-Og begyndte forfra. -Det kan jeg huske!
Det var nyt.
Den eneste gang jeg har glemt teksten…
Også et dumt tidspunkt. Jeg optrådte i Carnegie Hall med Bono.
-I det hul? -Jeg drak mig i hegnet aftenen før.
Skriver jeg en bog, hedder den,
"Og jeg har aldrig hørt fra Bono igen."
Fordi man ligesom stod og tænkte…
Du har gjort det.
Du synger i Carnegie Hall med Bono,
og så drak jeg mig bare fuld.
Jeg sidder her og taler med dig. Jeg hører forskellige stemmer
som minder mig om kvinder som jeg kender, der synger,
og jeg spekulerer på, da du som ung fandt din stemme.
Hvem sang du i dit hoved?
-Så… -Det var vel ikke dig selv.
Du efterlignede nogen.
Vi er vel alle en slags blandinger af alle de ting,
der har inspireret os.
-Meget Stevie Nicks. -Ja.
Og Tina meget.
Dolly, selvfølgelig.
Senere, men jeg lyder ikke som Céline Dion.
-Desværre, men… -Hvad med Brittany Howard?
Jeg er vild med hende. Jeg arbejder med Shawn Everett
som lavede deres album.
Brittany Howard er en af mine yndlingsmusikere.
-Janis Joplin? -Klart.
Jeg lavede et cover af Janis Joplin da jeg optrådte for 100.000 mennesker.
Det er sjovt, for fans
kommer for at se forskellige versioner af mig.
Nogle af dem vil se den person, de voksede op med.
Høre "Party in the USA."
Nogle vil høre de nye ting.
Nogle kan lide, hvor jeg er.
Og nogle nyder coversange fordi de opdager musikken.
Her er et lille glimt fra Letterman-huset.
Jeg er nede i halvmørket på mit værelse,
og jeg falder over dig
med en coversang.
Og jeg råber,
"For fanden da!"
Min kone Regina kommer løbende. Hun løber ikke rigtigt.
Hun spørger, "Hvad foregår der?" Jeg siger, "Hun laver Pink Floyd!"
Og jeg sagde, "Ingen…" Undskyld.
"Ingen gør det."
Jeg lavede det da jeg var i Vegas med…
Noget jeg nok ikke skulle have optrådt med
ved et Vegas iHeartRadio-arrangement.
Nej! Hvorfor?
For jeg kan ikke huske hvem som var før mig,
men det var nok en som…
"Og nu, efter Justin Timberlake,
vil Miley komme og synge sange som I er ligeglade med."
-Hvad siger det om mig? -Ved du hvad? Jeg gjorde det for dig.
-Gud velsigne dig. -Der er en i en kælder der lytter.
Man hører nok Pink Floyd, men aldrig…
Jeg tænkte, "Åh gud, hun var med i Pink Floyd."
Hør, Jeg sang "A Boy Named Sue"
på min sydamerikanske turné med Bangerz, og…
-Det gik, som du kan forestille dig. -Ja.
Det var ikke rigtigt et hit.
Det var i den tid hvor jeg rider på en kæmpe hotdog
og ned ad min egen tunge,
og så stopper jeg for at synge "A Boy Named Sue,"
et sted med en sprogbarriere.
Så publikum forstod ingenting.
Jeg syntes, det var…
Jeg synes, det er beundringsværdigt, for selvom man vil
se en kunstner optræde med deres egen musik,
så er det dejligt at få hørt noget ekstra.
Jeg var behageligt lamslået.
Du er
en af meget få, hvis ikke den eneste hetero
der kan komme ind her.
Det er for inviterede,
og man skal helst være homo for at få en invitation.
Og endnu en af en David som jeg virkelig kan lide, David Byrne.
Han bad mig være med på Stop Making Sense.
De udgiver dette album, og de får folk til at lave covernumre.
Men jeg gør det på min måde.
Så jeg har også skrevet det om.
Og… Nej, virkelig.
Og min fortolkning var som
David Byrne, der synger Johnny Cash, der synger Kylie Minogue.
Og det er denne version.
Og vi spiller den for dig.
Jeg kan ikke se fakta i øjnene
Jeg er anspændt og nervøs, og jeg kan ikke slappe af
Jeg kan ikke sove
Min seng brænder
Rør mig ikke, skat Jeg sagde jo, jeg er farlig
Nej, jeg kan ikke se fakta i øjnene Nej, nej, nej
Jeg er anspændt og nervøs, og jeg kan ikke slappe af
Jeg kan ikke sove
For min seng brænder
Rør mig ikke, skat
Ja, jeg sagde jo, jeg er farlig
Hvis du kender den her, er den normalt sådan.
Psycho Killer Hvad sker der?
Du må hellere stikke af
Min nye del.
Jeg elsker dig Psycho Killer
Jeg vil elske dig for evigt Du ved, jeg aldrig flygter
Jeg stikker aldrig af.
Jeg elsker dig Psycho Killer
Jeg vil elske dig for evigt Du ved, jeg aldrig flygter
Hvem vil høre Tennessee French?
Hvad jeg gjorde i aften
Hvad hun sagde i aften
I aften
Opfyldte mit håb
Jeg kaster mig mod lyset
Hvad jeg gjorde
I aften
Yeah
Jeg elsker dig Psycho Killer
Jeg vil elske dig for evigt Du ved, jeg aldrig flygter
Jeg kunne aldrig flygte
Jeg elsker dig Psycho Killer Jeg vil elske dig for evigt
Du ved, jeg aldrig flygter Jeg kunne aldrig flygte
Mange tak.
Synger du David Byrne?
Jeg ved ikke, hvem I er.
Jeg ved ikke, hvordan I kom ind, men I forstår vel
hvor heldige I er for at se det her, ikke?
Ja!
Sikke et smukt instrument. Sikke en dejlig kvinde.
Og det var sjovt at møde Tish.
Dette var så godt.
Mens jeg sidder der,
tror jeg lidt, jeg er homo.
Så jeg prøver det lige af, og så vender jeg tilbage.
-Gud velsigne dig. -Tak.
Miley Cyrus.
Du skal vide, at jeg allerede havde tænkt det.
Jeg er glad for, at du har fanget det.
Vi er to timer fra Palm Springs. Du kan begynde forfra nu.
Tekster af: Hans Martin Jensen