СЕРІАЛ NETFLIX
Хто залишив його без нагляду? Боже.
Перевірте пульс.
-Слабкий, але живий. -Негайно в медблок.
-Візьми каталку. -Біжу.
-Пульс згасає. Ми втрачаємо його. -Ну ж бо!
Підженіть авто до ЦЕД, проведіть аналізи сечі, крові та печінки.
ПРОБЛЕМА № 207 СВІТ БЕЗ МАМИ
Прокидайся, Хрущику.
-Сьогодні важливий день. -Ні.
Так. Вставай.
Не засмучуйся.
Мені теж сумно, але я тут, і хочу,
щоб сьогодні день був особливим.
Я - ні.
Нічого не хочу сьогодні.
Хочу почути твій спів.
Кваме казав, що у тебе соло в першому номері.
Що?
Не хочу співати її. Називається «Переходь на погану сторону», а я герой.
Так, іноді поганці загрожують тобі.
Тож загрожуй їм.
Лишуся з тобою?
Мені дещо треба зробити.
-Що може бути важливіше… -Слухай.
Я хочу проводити з тобою кожну вільну хвилину,
але я маю організувати для тебе все, як слід.
Заради майбутнього.
Щоб знати, що ти не долаєш усе самотужки.
До того ж якщо ти весь день проведеш зі мною,
як ти поїдеш на велосипеді до школи?
Сам?
Сам.
Гадаю, зараз саме час.
Ти сьогодні приїхав на велику?
Сам?
-Так. -Великий день.
Ти так довго про це мріяв.
-Усе було, як ти й сподівався? -Було круто.
То де твоє захоплення? Хотіла б я сама відвезти себе до школи.
Але я маю чекати водійських прав і обладнаного фургона.
До речі, він буде рожевим.
Що таке? Твоя мама дозволила тобі подорослішати.
Ти ж цього й хотів.
Я був би не проти почекати ще трохи.
Готова до виступу?
Ви потрібні мені за лаштунками перед моїм виступом.
-Ми будемо. -Так.
Ми змогли його стабілізувати, але я не брехатиму,
ми на незвіданій території.
-Він нас чує взагалі? -Його ЕЕГ - пряма лінія.
Не думаю, що він отямиться.
У нього смерть мозку?
Така глибока кома може означати, що його розум відновлюється, але це займе час.
І ми не знаємо, що ця З-ДНК робить з ним.
Згоден. Його дихання переривається, серцебиття то частішає, то сповільнюється.
-Якийсь дивний електричний сплеск в ЦНС. -І що в підсумку?
Якщо науковими термінами, то він або перетворюється на Супермена,
або розпадається зсередини.
Не розумію,
як ти можеш просто отак сидіти та обідати?
Я голодна.
-Ось. Смачного. -Дякую.
Хотіла дещо попросити.
-Не знаю, як це назвати. -Послуга?
Так, щодо Діона.
Знаєш, як кажуть: «Щоб виростити дитину, потрібне село».
Я використовую свій час на його будівництво.
-Хочеш, щоб я виховала Діона? -Моя сестра це зробить.
Хочу, щоб ти допомогла.
«БІОНА» стане важливою частиною його життя.
Це добре, але я не хочу, щоб він виріс у лабораторії
чи проводив увесь свій вільний час з працівниками корпорації,
яка, можливо, не завжди діє в його інтересах.
Я теж не хочу цього для Джанель.
Тож, поки ти піклуєшся про Джанель,
можеш піклуватися і про Діона?
Розумію, ми не настільки добре знайомі…
Ні, я згодна.
Ми членкині дуже особливого клубу.
Ти мене врятувала, Ніколь.
Ти достукалась до моєї доньки, витягнула її з мушлі.
Уперше за купу часу, я думаю, що в неї все буде добре.
-Джанель буде нестримною. -Я у тебе в боргу.
Дякую.
Я не хочу, щоб ти погоджувалася, поки не зрозумієш, як це небезпечно.
-Діон не жорстокий. -Ні, звісно, ні.
Є Здібна сутність, яка напала на Діона,
й убила багатьох Здібних людей.
Але не змогла нашкодити йому, і, гадаю, вважає його загрозою.
-Загрозою чому? -Що б вона не планувала на майбутнє.
Чому Діон?
У Діона є все необхідне, щоб знищити її.
Він єдиний, хто боровся з нею й вижив.
Але він просто дитина. Йому потрібен час, щоб розвинути здібності.
Кожна Здібна людина в небезпеці, поки є та сутність.
Треба захистити Діона, щоб він виріс і знищив її назавжди.
Ого. Це було занадто.
Просто скажи, що подумаєш.
Звісно.
Але не надто довго.
Ми йдемо сьогодні на виступ Діона. Поговоримо після?
Звісно.
Мені шкода, що це сталося з тобою.
Гаразд, Джанель. Це рівень боса.
Чисельні об'єкти, і для більшої складності -
вони різної маси та молекулярної структури.
Готова до такого?
-Почнемо. Я готова розщеплювати. -Люблю чути таке.
-Так. -Так! Ось про що я.
-Бачиш? -Пишаюся тобою.
-Хочеш знову? -Так.
Може, на сьогодні досить? Сьогодні виступ Діона, тож треба йти.
Теж не хочу запізнитися.
-Дезінтегруємо щось наступного разу. -Добре.
Джанель, привіт.
-Привіт. -Я не дивився.
-Ні, можеш дивитися. Усе гаразд. -Справді? Я думав, ти це ненавидиш.
Так було раніше.
Не хотіла, щоб ти думав, що я якийсь фрік.
Тож почала поводитися як фрік.
Ось, я просто…
Просто скинув тобі плейлист.
Ого.
Вибач. Я просто хотів, щоб ти це почула.
Я в гурті.
Ми непогані.
-«Наплічник Арістотеля». -Ага, наші тексти божевільні.
Менше з тим, слухай.
Не знаю, чи мама дозволить тобі погуляти,
і чи ти сама хочеш, але я б залюбки, якщо ти не проти, ну, знаєш…
Добре.
-Так? -Так.
-Клас. Сьогодні я йду на виступ Діона…
-Я теж. -Чудово. Так. Я…
-Займу тобі місце. -Гаразд.
Добре.
Ідеш сьогодні на виступ?
Нізащо б не пропустив.
Через Ніколь?
Усе так швидко.
Так.
Завтра її не буде.
Ти говорив з нею про село?
Сімоно, я мер цього села.
Хочеш переїхати?
Схоже, село непогане.
Агов. Ходімо, мамо.
Побачимося там.
Мамо, мої сеанси з Тевіном стають дедалі кращими. Маю все більше контролю.
Ніби хтось натиснув на перемикач, і мої вміння миттєво покращились.
-Це добре. -Так. І знаєш що? Я тут подумала.
Ніколь попросила мене представляти Здібних у консультативній раді, а я хочу більшого.
-Хочу навчати Здібних дітей, як Діон. -Пробач, що ти кажеш?
Ну, дорослі Здібні, вони круті, але діти хочуть говорити з іншими дітьми.
У нас є свої проблеми, з якими ми маємо справу, а в нас із Діоном купа спільного.
Він - єдина дитина, я - єдина дитина.
Я можу бути йому старшою сестрою. Показувати, що до чого, оберігати.
Ні.
Ні?
Перш за все турбуйся про себе. Ти тільки почала вчитись.
Не треба ніким опікуватись.
-Чому ти завжди така негативна? -Я не негативна.
Просто все відбувається дуже швидко.
Гадаю, треба бути дуже обережними з прихильністю до інших людей,
поки не дізнаємось, що робимо.
Не зважай.
Можемо заскочити додому? Хочу перевдягнутися.
Так.
Мені теж треба дещо забрати.
Привіт, Хрущику.
Твій тато записував відео для мене, тепер ти для нього.
Ось і моя черга. Бо це для тебе.
Коли ти це побачиш,
у тебе буде багато питань, а мене не буде, щоб відповісти.
Але я можу тобі сказати ось що.
Я завжди тримаю банку з-під кави
з сотнею доларів у самому закутку шафи.
Чого я почала з цього? Ти ж просто купиш батончиків «Твікс» на 100 доларів.
Але знаєш що?
Смачного.
Просто постарайся не з'їсти їх за день.
Можу сказати, де я сховала страхові папери
та додаткові чекові книжки.
До речі, твій паспорт прострочився. Мені дуже шкода.
Я навіть записала рецепт твоїх улюблених макаронів із сиром.
Але Діоне, пообіцяй мені ніколи не забувати:
гострий чедер для пікантності,
«Колбі Джек» - для присмаку в роті.
Моцарела для тягучості, а американський - для золотистої скоринки.
А потім вершковий сир для особливого смаку.
І я не про той претензійний з часником і зеленою цибулею.
Лише «Філадельфія». Не треба винаходити велосипед.
Стільки всього хочу сказати.
Ти маєш казати дівчині, коли це побачення.
А коли у вас будуть діти,
ховай фломастери.
Тобі доведеться дорослішати
набагато швидше, ніж слід було б.
Але в тебе все буде добре.
Навіть
якщо все погано…
не біда.
Бо в тебе добре серце, зі здібностями чи без.
Бути твоєю мамою, це…
без перебільшення, одна з найдивовижніших речей у моєму…
«БІОНА»
Зачекаємо, доки приєднається голова Катлер?
Від сьогоднішнього ранку пан Катлер не обіймає посаду голови.
Але правління дуже заінтриговане вашим терміновим зверненням.
Ми всі сповнені цікавості. Продовжуйте.
Під час роботи по створенню ліків проти паразитарної інфекції Ніколь Воррен,
ми визначили основну відмінність між нашими Суперами й звичайними людьми.
Окрім таких речей, як телекінез і телепортація?
Так.
Окрім цього.
Головна відмінність - третій ланцюг ДНК,
який, як ми вважаємо, визначає не лише здібності, надані Суперам, але й…
Дуже цікава деталь.
Може, ми зможемо створити генну терапію надання виняткових здібностей не-Суперам.
Сподіваюся, що ви втратили дар мови, через те, що я щойно подав вам
область розвитку й основного прибутку наступного століття.
Спеціально підібрані надздібності для будь-якої людини, агентства або армії.
Кому вистачить грошей.
Ми стоїмо на порозі, а по той бік - «БІОНА», світовий лідер,
проти якого «Google», «Apple» та «Amazon» просто гноми.
Потрібне лише фінансування
моєї команди, щоб негайно запустити цю нову можливість.
Ти головою вдарився?
-Перепрошую? -Я спитала, чи ти не вдарився головою.
Бо лише людина з важкими травмами може серйозно презентувати цю маячню.
Розумію, усе ще не до кінця продумано, але з належним фінансуванням…
Належним фінансуванням? Може, пів мільярда доларів?
Бо саме стільки «БІОНА» під керівництвом Катлера витратила на приховування того,
що сталося в Ісландії. Плата за мовчання, медичні видатки, переселення…
-Так, розумію. У нас було кілька невдач. -Невдач?
Наскільки я розумію, недавно ми буквально вбили людину в лабораторії.
Може, ти не вважаєш це проблемою,
але для тих, хто насправді дбає про добробут людства,
не кажучи вже про цю організацію,
це чорна мітка.
Я сподівалась, ти запропонуєш спосіб виправити цю помилку.
Натомість ти приходиш до ради й просиш ще більше грошей,
щоб робити таке з людьми.
Навмисно.
Подякуєш за витрачений час пізніше.
І на мою думку, може, тобі саме час підкорегувати резюме.
Я зароблю мільярди доларів.
Найважливіше наукове відкриття всіх часів.
Мамо, не туди їдеш.
-Ні. -Так, до школи Діона туди. Вона біля…
Що за валізи?
-Мамо, куди ми їдемо? -Додому.
До Чикаго? Чому?
Час настав.
Щось сталося?
-Мамо, я не хочу. -Рішення прийнято.
Нарешті є місце, де люди приймають мене, де я з'ясовую, що…
Що я є і хто я є. І ти вирішила вирвати мене звідси до Чикаго, навіть не сказавши?
-Мамо, ти не можеш. -Яка моя робота?
Джанель, яка моя робота?
-Захищати мене. -Саме це я й роблю.
-Від чого? Моїх друзів? -Ти про того хлопця?
-Мила, будуть інші хлопці. -А Тевін, Діон і Ніколь?
Дитинко,
Ніколь помирає.
Ні, я врятувала її.
Цього було замало.
Вона помре. Вона сама мені сказала.
Мушу її побачити.
-Ні. -Так!
-Припини. -Вона вірила в мене. І Діон буде сам.
-Треба повернутися. -Ні.
На нього щось полює. Щось, що хоче вбити Здібних людей.
То ми тікаємо, поки він у небезпеці?
Ти Здібна. Воно може прийти за тобою, а я маю захищати тебе.
-Припини! -У Чикаго я не в безпеці.
-Я в безпеці в «БІОНІ», де мене розуміють! -Ми їдемо додому й залишимо це позаду.
-Ти не з тих людей. -Ти не знаєш, хто я, і не хочеш знати!
Ти хочеш, щоб я замовкла, опустила голову й прикинулася іншою.
Я хочу, щоб усе було добре. Ясно?
-Я хочу, щоб усе було нормально. -Я не стану нормальною!
Джанель!
Джанель, мила.
Де ти? Повернись.
Добре, спробуймо цю.
Переходячи на погану сторону
Даю тобі перепочити
За два роки будемо на коні
Сядь зручніше, краще видно
Розплющ очі…
Стоп! Ти закінчив співати? Бо мої ноти говорять про інше.
-Вибачте, пане Кваме, просто сьогодні… -Діоне, це наш перший номер.
Твоє соло відкриває шоу. Ти не можеш дозволити впасти запалу.
Маєш зробити отак.
Даю тобі перепочити
За два роки будемо на коні
Сядь зручніше, краще видно
Розплющ очі й довірся мені!
Сильні руки. Надсилаєш аж до заднього ряду. Це твоя мить сяйва.
Пробачте, пане Кваме.
Я не можу.
Хто у тебе в залі?
-Хто? -Моя мама.
Твоя мама.
Я багато разів був на сцені з твоєю мамою.
Іноді вона була в гуморі, іноді не дуже, але завжди віддавалась повністю.
Ніколи не дозволяла особистій драмі завадити їй.
Вона робила це для них - для своїх друзів, для своєї родини,
для людей, які прийшли в театр того вечора за емоціями.
Знаєш, що вона сказала, коли попросила зрежисувати цю феєрію?
Вона сказала: «Кваме, я люблю мюзикли, ти це знаєш,
а Діон - природжений виконавець.
Я хочу, щоб він сяяв. І знаю тебе, Кваме, ти змусиш його сяяти найяскравіше».
І знаєш що?
Я не підведу твою маму. Ти підведеш маму?
Ні.
Сяятимеш для мами?
Так.
Так? Це «Так»,
чи «Так!»?
Друге.
Оце я розумію.
-До початку 30 хвилин. Агов. -Тридцять хвилин!
Залу відчинено, глядачі заходять. Приготуйтеся творити магію!
Не підведи маму.
Ходімо, візьмемо костюми.
ЗАХІД ІЗ НАВЧАННЯ ГРАМОТІ В ЗИМОВІЙ КРАЇНІ ЧУДЕС МАККОЙ-ПАРКУ
ПРОСЛУХОВУВАННЯ СЬОГОДНІ
Пані Воррен.
Тевін.
Ти причепурився.
-Дуже старався для вечірнього побачення. -У тебе побачення? Де вона?
Так, вона мала… Ти її не бачила?
-Ні. -Ні?
Це мені?
-Ти сьогодні виступатимеш? -Ні, але…
Діон не любитель червоних троянд.
Може, ти маєш рацію. Хочеш їх потримати?
Так, я знайду їм місце.
Заради всього святого, ви поцілуєтеся нарешті?
-Привіт, сестричко. -Як справи?
Спитай кавалера.
Я впораюсь.
Впораюсь.
Гей, Діоне, ти в порядку?
Гей, легше з завісою! Ми ж не хочемо, щоб нас побачили глядачі.
Ти це чуєш?
-Що? -Діоне, залишилось 15 хвилин!
Ти ж виступатимеш?
-Хочеш, щоб я привів пана Кваме? -Ні!
Ти куди?
Час наступної ін'єкції?
Я намагаюся протриматися.
Це остання?
Я ще не готова до зворотного відліку.
Я протримаюся з Діоном до останньої миті.
-Не плач. -Не вказуй мені, що робити.
Я зроблю Діону подарунок на честь прем'єри.
Ти даси йому це перед виступом?
Піду за лаштунки, побажаю успіху. «Лицедійство».
-Гаразд, ходімо. -Я сама.
Скажи, щоб не їв перед виступом, інакше танцюватиме чечітку на стелі.
Зрозуміла.
-Я миттю. -Добре.
-Що там? -Кет, вибач, що турбую.
Я знаю, що ти з Ніколь, та у нас проблема. Пет ввів собі ізольовані ланцюги З-ДНК.
-Що? Які? -Усі без винятку.
-Господи. Він мертвий? -Ще ні, але має кепський вигляд.
Якщо він увів усе відокремлене ДНК, як ти працюватимеш над ліками для Ніколь?
-От-от буде остання ін'єкція. -Тому дзвоню.
Немає часу заново збирати зразки, пробувати розділяти.
Тож, я маю знати.
Можна, з медичної точки зору, взяти матеріал у Пета?
Можна металургійними ферментами вилучити металеву З-ДНК.
Це дасть нам телекінетичні ланцюги.
-Як швидко приїдеш? -Десять хвилин.
Сьюзен, слухай, якщо Пет помре, нічого не вийде.
Тоді поквапся.
Передай Ніколь повідомлення від мене.
Діоне.
-Сумував за мною? -Брейдене?
Ти ж не думав, що я зник назавжди.
Думаєш, тебе й Месників-ботанів вистачить, щоб позбутися мене?
Де ти?
МАККОЙ НА БРОДВЕЇ! О 19:00!
Думаю, ти точно знаєш, де я, і що саме я зроблю.
Я не дам тобі нашкодити моїм друзям.
Часи, коли ти дозволяв мені щось робити, скінчились.
Я сильніший за тебе. Я кращий за тебе.
Коли я закінчу, тебе більше не буде.
-Лише я з усіма твоїми здібностями. -Хочеш мене? Добре, зробімо це!
-Зустрінемося на футбольному полі. -Де я надер дупу Кривому чоловікові?
Цей вечір закінчиться геть інакше.
Переклад субтитрів: Ольга Мазур