EN NETFLIX-SERIE
ATLANTA TVÅ ÅR TIDIGARE
Pappa?
Nej!
Dö!
När Dions kraft träffade åskledaren,
kände jag varje molekyl i min kropp slitas sönder.
Och sen svävade jag.
Jag förstod inte vad som hände.
Allt jag visste var att jag var död,
och sen var jag inte det.
Det tog en hel dag för min kropp att formas om.
Och en dag till att gå till närmaste stad.
Det finns ett lugnt ställe utanför de vanliga stråken.
Jag kände ingen, men de kände inte mig heller,
så jag tänkte att jag kunde börja om.
Och lägga allt som hade hänt bakom mig.
Så du bodde två år i den lilla staden,
och vad hände sen?
Vill du ha tillbaka ditt gamla liv? Är det därför du är här?
Jag sa ju att jag såg Krokige mannen.
-Du är Krokige mannen, Pat. -Nej. Det är jag inte.
Jag har levt två år utan den skräckshowen inom mig.
Jag är inte han, eller "det".
Det var inte jag. Och det är borta nu. Jag svär.
Men du såg den ju.
Ja, samma elektricitet, samma kraft, men nån annan har det nu.
Det är omöjligt.
Krafter kommer från muterat dna. De kan inte överföras.
Jag har inga krafter längre och jag såg Krokige mannen på tv.
Den dödade en kille.
De sa att det var ett blixtnedslag, men jag vet vad jag såg.
Vakterna bär på laddningsdämpare.
Antingen berättar du varför du är här,
eller så sänker de din temperatur med 120 grader.
Suzanne, jag säger sanningen. Vi har inte tid för det här.
Krokige mannen dödade nån och du kan kolla själv!
-Det var väldigt kallt. -Tack.
Vi utvecklade en pistol för att stänga av din elektricitet.
Det skulle funka om jag hade elektrisk laddning,
men det har jag inte, för jag säger ju att jag är normal.
Säger du att du inte har krafter?
Vi kör alla våra test för att se till att det stämmer.
Vi håller tyst om det här.
Jag vill inte ha ett upplopp från alla vars liv han förstört.
Suzanne?
Suzanne, du måste tro mig.
Det finns en till Krokig man där ute!
Suzanne, snälla!
Avläsningarna är normala.
Vad de än såg på skärmarna igår kväll, är det borta nu.
Det här är konstigt.
Såg ni rötterna växa här?
Nej.
Det är nytt.
Vad är det här?
Någon har varit här nere.
Kanske var det säkerhetsvakten?
Gary? Jag såg honom inte igår.
Jag ska ringa honom.
Det är Gary. Jag kan inte svara just nu…
Var är du, Gary?
Vi har haft en besökare i slukhålet.
Säkerhetsvakten är försvunnen, så vi måste ta hit nån genast.
-Okej. -Inga skolungar får falla i.
-Uppfattat. -Okej.
Vad tror du att de gör där nere?
Jag tror att de bara testar.
Du kanske borde fråga ms Suzanne.
Suzanne sa att det inte var nåt, oroa dig inte.
-Har du din ryggsäck? -Är ms Suzanne din vän?
Först var hon inte det.
Men nu är vi vänner.
-Tänk om hon hade en hemlighet? -Det skulle gå emot vårt avtal.
Vi sa att om vi skulle jobba tillsammans på Biona,
skulle vi vara helt ärliga. Inga hemligheter.
Varför det? Vad handlar det om?
Är det nåt med dig och dina vänner?
-Har du en hemlighet för nån? -Nej.
-Handlar det om musikalen? -Nej, men jag är för upptagen för den.
-Med vad? -Jag har en tränare med superkrafter!
Varför skulle jag vilja göra nåt annat?
-Så du gillar Tevin? -Han har ett kraftfält.
Jag har sett det.
Och han är väldigt snabb. Han springer. Jag kanske borde börja springa.
Jag är glad att du gillar Tevin.
Esperanza bad dig göra musikalen.
Hon har alltid varit där för dig, så svik henne inte.
Okej. Gå nu.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig, mamma.
Är det magmuskler?
Nej, de är speciella kraftstabilisatorer som hjälper honom att vara snabbare.
Okej.
Kan vi börja jobba igen?
Berättade du för din mamma om slukhålshemligheten?
Nej, för då skulle hon veta att jag smög ut.
Hur ska vi ta reda på det stora mysteriet?
Vi kan smyga ner där efter skolan.
-Jag är med. -Strålande.
Jag ska vara utkik. Några andra Rättvisans triangel-affärer?
-Tja… -Bra.
Jag vet att ni båda är oroliga för era auditioner, så…
-"Oh, Susanna"? -Vad är det här?
Låtar till era auditioner.
Jag behöver inte det här. Jag vet redan vad jag ska göra.
Har du valt en låt?
Min audition blir fantastisk. Lita på mig.
Sätt dig, Michela.
Har alla satt sig?
Okej, klassen,
jag behöver allas uppmärksamhet.
Ms B, jag vill höra mer om striden.
Du har tur, Esperanza.
För dagens lektion handlar om…
Så om jag har ont i magen ringer jag dig? Messar?
Du hoppar in i appen och begär ett möte, vi videochattar om vi behöver det,
du får snabb, prisvärd sjukvård, och jag får bära yogabyxor.
Tjejen, var är kaffet och grädden och…
Varför köper du det här falska sockret?
Inget här är där det ska vara.
Menar du att jag inte organiserat mitt kök?
Det finns en viss logik i hur det ska vara.
Har du inte läst Marie Kondo?
Jag har ett videokonferenssamtal och ingenstans att sitta.
Åh, Cherry Garcia.
-Ja, tjejen. -Jag borde ha gått på läkarskolan.
Älskling, det finns tid. Det skulle mamma och pappa älska.
Du kommer in när jag kommer ut.
Du är fortfarande läkare.
Kanske inte så länge till.
Mitt gamla liv tog livet av mig, Nic.
Jag var inte glad länge innan allt föll samman.
Ibland minns jag inte varför jag ville bli läkare.
Men mamma och pappa ville det, så…
Du var alltid den goda dottern.
Det finns ett ghananskt ord, "sankofa". Det betyder att gå tillbaka.
Jag vet vad sankofa betyder. Jag lyssnar på The Roots.
Medan jag var bortrest bestämde jag mig för att gå tillbaka
till vad det nu var jag lämnade.
Ta reda på vad jag saknade, så att jag äntligen kunde leva mitt liv.
Du kanske borde prova.
Vad saknar jag?
Jag vet inte.
Kanske Kevin?
Du menar Tevin?
Är han värd namnet, är han värd sitt telefonnummer.
Jag vill se dig ha kul igen.
Du träffar väl honom idag, när du lämnar Dion?
Du måste bära min turklänning.
-Seriöst? -Ja, seriöst.
Den här är beprövad.
Vet du hur många armband jag haft med den här klänningen?
Den är vacker.
Precis som du.
Sätt upp håret, låt honom se ditt ansikte.
Slå honom med all kalabalik.
-Kanske. -Nej, inte kanske. Du ska ha den.
Du ska definitivt ha den.
-Jag är utsvulten. -Jag måste gå.
-Pizzan ser ut som hjärnor. -Brayden.
-Vilket äckel. -Han luktar konstigt.
-Vad är det med honom? -Han ser läskig ut.
Hej.
-Du är väl Brayden? -Ja.
Jag heter Esperanza, det är Jonathan och det är Dion.
När jag var den nya, var det svårt att få vänner.
Förutom mig.
Dion och jag blev bästa vänner första dagen.
-Så vi tänkte hjälpa dig. -Kan du sjunga?
Hurså?
Det ska bli en musikrevy, och vi ska alla vara med.
De försöker lista ut sina auditioner.
Du kan provspela med oss om du vill.
Jag vet inte. Jag hittar fortfarande inte här.
Ta honom.
Få honom ensam.
Kan du visa mig runt i skolan?
Absolut.
-Nu? -Nej, vi skulle planera våra auditioner.
Det är bättre om han visar mig runt.
Ja, det är nog bättre om Dion visar dig.
Vi ska väl ändå göra grejen efter skolan?
Visst. Kom igen, jag vet allt om det här stället.
Lyssna, elever. Tills vidare får ingen komma nära slukhålet.
Där borta är mr Frys klassrum. Han är en bra vetenskapslärare.
Varför börjar du skolan nu?
Jag flyttade till Atlanta.
-Var kommer du ifrån? -Alabama.
-Har du bott där länge? -Hela mitt liv, tills för tre månader sen.
Varför kom du hit?
För att hitta dig.
Vetenskapslabbet är här nere.
-Ja. Och en… -Vad gör du?
Han är min.
Vad var det?
-Vad hände precis? -Jag vet inte.
Vill du se gymnastiksalen?
Ja.
Lokaliserar Dion.
Hej.
Mrs Warren, hej.
Hej, raring, har du sett Di?
Han och Jonathan har extra aktiviteter.
Efter skolan, alltså nu.
Du ser fantastisk ut.
Tack.
-Jag önskar att han hade sagt det. -Det ger oss en chans att prata.
Vad har du haft för dig?
Hur ska vi ta oss ner för att se vad som finns där?
Ursäkta.
Du får inte vara här.
-Vad gör du här ensam? -Du vet, vetenskap?
Jag försökte äta en hel klase bananer.
Hur som helst, tack för att du lyssnade.
Lycka till med vetenskapen.
Har du hjälpt Dion med hans audition?
Jag tror att han är lite vilsen.
Det ordnar sig. Vilken låt gör du?
Jag ska sjunga "Beautiful Dreamer".
Det var den sista låten Stephen Foster skrev innan han dog 1862.
Och istället för att sjunga så här högt…
Är den här nere……
Och jag kan göra det mycket bättre.
Okej.
Jag måste gå. Hej då.
Förlåt att jag är sen.
Du får inte använda dina krafter offentligt.
Det är inte offentligt. Det är vår privata bil.
Leasad. Och det är inte poängen. Nån kan se dig.
Det var bara du och Esperanza som såg mig och ni vet att jag har krafter.
Vi har regler.
Jag borde få bestämma när jag ska använda mina egna krafter.
Jag tror att du glömmer hur du ska prata med din mamma.
Förlåt.
Varför är du uppklädd? Ska du nånstans?
Jag hade ett möte. Sätt på dig säkerhetsbältet.
Hej.
Hur är det?
-Gå och byt om så att vi kan börja. -Okej.
Den ungen är speciell.
De sa att han hade krafter men jag anade inte…
-Är du orolig? -Nej, inte alls.
Jag kan knappt bärga mig att få jobba med honom.
Hans fantasi är otrolig.
Han skapade en ny kraft förra gången.
-Kan han göra det? -Ja.
Jag såg det med egna ögon.
Så jag ska införliva det i vår träning.
Det är trevligt att höra nån prata positivt om det
-och inte vara rädd för det. -Jag är inte rädd.
Jag vill gärna veta hur det känns.
Det kanske är nåt vi borde prata om, du och jag.
Vi är i det här tillsammans, så vi kanske kan hitta tid.
Kanske över…
Säg inte kaffe.
Lunch?
Är du subtil nu?
-För det var ganska svagt. -Vadå?
Om du vill bjuda ut mig, bara gör det.
Okej, är det så?
Okej då.
Du ser fantastisk ut.
Jag tar inte för givet att det är på grund av mig, men jag hoppas det.
Okej.
Coolt. Sen…
…middag?
Jag är redo.
Vad har du på dig?
Min superhjältedräkt.
Jag är Tankeflyttaren. Jag flyttar på saker.
Det är väldigt bokstavligt.
Okej. Vi måste jobba på dräkten lite.
-Jag tycker han är söt. -Den är funktionell.
Eller hur? Som Curry 4s.
Men vi vill också hitta en i stil med Kyrie 5s.
Är ingen av er sneakersamlare?
Okej. Seriöst?
-Jag väntar på svaret. -Efter lektionen.
En gång till. Snyggt jobbat.
Det handlar om fokus.
-Janelle. Är du okej? -Kod röd, DR2.
-Vad hände? -Jag gick fram och glaset krossades.
-Förlåt. -Varför händer det här?
-Hon har en dålig dag. -Okej, backa lite.
-Vi tar hand om det här. -Jag förstår inte vad ni gör.
Ni skulle hjälpa oss att stoppa det.
Varför är vi ens här?
-Motgångar händer. -Är du okej?
Det är en process.
Alonso, allt är bra, ta hand om henne.
-Det är bra. -Jag är Nicole, min son tränar här.
Simone.
Jag har inte sett en mamma här förut.
-Vad är din dotters kraft? -Hon förstör saker.
Jag vet inte hur jag ska säga det.
Ena minuten ligger en bok på bordet och i nästa stund är den bara damm.
Det låter jobbigt.
Biona-folket sa att de kunde hjälpa till,
men vi har varit här en vecka och hon förstör fortfarande saker.
Jag vet hur det känns.
Jag har ett ärr på axeln från när min sjuåring
skapade en leksakstornado av Lego.
Sju år.
Hur hanterade du en sjuåring med superkrafter?
Jag gjorde nog inte det.
Ja.
Jag vet att stället kan verka konstigt, men de gör ett bra jobb.
Jag är med i rådgivande nämnden, så om du behöver nåt
eller bara vill prata, kontakta mig.
Nicole?
-Det kommer att ordna sig, jag lovar. -Tack.
Hej, hur är det?
Jag måste visa dig nåt.
Varför visar du mig en video av Pat?
Det är ett live-flöde.
Omöjligt.
Han kom i går.
Han är inlåst och vi vidtar alla åtgärder tills vi vet att han inte är ett hot.
-Jag vill träffa honom. -Nej.
Var är han, L5?
Det är en dålig idé.
Noterat. Ta mig till honom.
Nicole, jag…
Jag visste inte att du var här eller kom för att besöka mig.
Hej.
Jag är ledsen för allt som hände.
Du gjorde rätt i att hugga mig med åskledaren.
Och jag vill att du ska veta att jag inte är den killen längre.
Jag kan inte förklara det, men det är som
att allt som förstörde mig innan jag fick krafter,
svartsjukan och… Allt det är borta.
När jag insåg att jag inte var sjuk längre…
Jag är så ledsen för det jag gjorde mot dig
och Dion.
Hur mår han?
Nej.
Nej, du får inte sakna honom.
Du får inte tänka på eller prata om honom.
Visst, jag förstår.
Nej, du förstår inte. Jag är inte din vän.
Jag är här för att titta på rummet där de håller dig,
så att jag kan se till att du aldrig kommer ut.
Jag kommer ut så småningom.
När de vet att jag inte är ett hot, släpper de ut mig för att hjälpa till.
Med vad?
Jag såg Krokige mannen på nyheterna.
Jag vet att det är konstigt,
men nån annan har den mörka energin och gör onda saker.
Och jag vill stoppa dem.
Du är Krokige mannen, Pat.
Det är du som har mörkret inuti dig.
Det var du som ville bli Mark,
ända tills du dödade honom.
Med eller utan krafter kommer det aldrig att förändras.
-Du kan inte släppa ut honom. -Nej.
Och Dion får aldrig veta att han är här.
-Det får han inte. -Lova.
Nicole, jag lovar.
Jag förstår inte.
Inte vi heller men vi kör testerna nu.
Nej, det är inte vad jag menar.
Av alla vi förlorade, varför är det han som kommer tillbaka?
Jag har aldrig känt nån som hade mer än en kraft,
än mindre nån som kan hitta på sin egen.
De nya händer när jag verkligen vill nåt.
-Och när jag försöker hjälpa nån. -Hur fungerar det?
När mamma var ledsen gjorde jag en ljusshow så att hon skulle må bättre.
En ljusshow?
Du vet, blinkande ljus som svävar i luften.
Kan du visa mig det nu?
Jag gör inte så längre, det är barnsligt.
Att få nån att må bättre, särskilt din mamma,
är det mest vuxna du kan göra.
-Vi tog en rast. -Hämta dina saker. Vi måste gå nu.
-Jag pratade inte klart med Tevin. -Nu!
Är allt okej? Jag trodde att vi skulle prata.
Förlåt, jag bara…
Vi måste gå.
-Mamma, jag var inte klar. -Dion, sluta prata.
Varför åker vi? Jag pratade inte klart med Tevin.
Jag måste gå, och när jag måste gå, måste du gå.
-Varför? -För att jag säger det.
Men när får jag säga det? Jag är inte liten längre.
En dag kan du göra vad du vill
och du behöver inte lyssna. Men idag är inte den dagen. Nu går vi.
Du borde ha varit död.
Det hade varit lättare för alla, särskilt Nicole.
Eller kom du tillbaka för att fixa förhållandet med henne?
-Jag slutade aldrig bry mig om henne. -Även när du försökte döda henne?
Jag kom inte tillbaka för henne.
Hittade du filmen med Krokige mannen?
Du kan inte släppa det där.
Nåt hemskt kommer, Suzanne.
Gilla det eller inte, du behöver min hjälp.
Har du fler läxor?
Du.
Kom hit.
Kan vi prata om idag?
-Varför gjorde du det? -Jag var upprörd.
Över vad då?
-Tänker du nånsin på Krokige mannen? -Menar du Pat?
Gör du? När?
Jag hade drömmar om Thanos eller Voldemort,
men nu om jag har en mardröm är det Krokige mannen.
Händer det ofta?
-Varför sa du inget? -För, du vet,
du är rädd.
Är jag rädd?
Det var därför du började boxas.
Oroa dig inte. Om nåt händer skyddar jag dig.
Raring.
Allt kommer att ordna sig.
Glöm vad jag sa, okej?
Dags att lägga dig.
Vad handlade det om?
Pat lever.
Vad fan? Vad pratar du om?
Sänk rösten.
Han är i en cell på Biona och det är en lång historia,
men Dion vet inte om det.
Ska du ljuga för honom?
Hörde du honom?
Jag försöker förhindra fler mardrömmar.
Han är smart, Nic, du kan prata med honom.
Han tror att han borde ta hand om mig.
Det är så fel.
Jag måste skydda honom.
Jag tror inte att du kan vara mer beskyddande.
Pat är i en cell och han kommer aldrig ut, och Dion får aldrig veta om det.
Jag ska lägga honom.
-Hej. -Hej.
Jag hörde att det var problem med Dion Warrens mamma
och vår nya gäst, Pat Rollins.
De känner varandra.
Jag läste filen.
Det här är Pat Rollins i sin Krokige mannen-form.
Han sa att nån annan är Krokige mannen nu och att den är på väg hit.
Jag hittade ett nyhetsklipp han nämnde.
De två ser olika ut, men på nåt sätt
är de båda former av Pats energi.
Okej, men du sa det själv, Krokige mannen är Pat. Det är hans dna.
Nej, det går inte ihop.
Men nån annan har all den kraften och av nån anledning
tog de tillbaka den till Atlanta.
HUS TILL SALU
Varför gjorde du så?
Varför försökte du attackera honom om du inte klarade det?
Han var så nära.
Jag trodde att du blev starkare.
Du gör mig starkare varje dag.
Vår armé växer.
Varför behöver du en armé för att slåss mot Dion?
Han besegrade mig en gång,
skickade mig i exil i bitar.
Men du ska hjälpa mig att förgöra honom.
-Vad händer sen? -Solidaritet.
Och sen stannar du hos mig så att jag inte blir ensam.
Ja.
Vad ska jag göra?
Krossa honom
från insidan.
Dion.
Vad gör du här? Bröt du dig in i mitt rum?
Det där var inte som det såg ut. Jag hoppade till bara.
Jag är inte i ditt rum.
Jag ser rakt på dig.
Jag är i ditt huvud.
Vad menar du?
Va?
Jag är i ditt huvud.
Hur gör du det här?
Jag har en hemlighet, Dion.
Jag har krafter.
Precis som du.
Jag tror att vi kommer att bli bästa vänner.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis